Kopács
Kopács (Kopačevo) | |
![]() | |
Petőfi utca, háttérben a református templom | |
Közigazgatás | |
Ország | ![]() |
Megye | Eszék-Baranya |
Polgármester | Varga Attila |
Irányítószám | 31000 |
Népesség | |
Teljes népesség | 460 fő (2021. aug. 31.)[1] |
Földrajzi adatok | |
Tszf. magasság | 90 m |
Időzóna | CET, UTC+1 |
Elhelyezkedése | |
![]() | |
![]() | |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Kopács témájú médiaállományokat. | |
Sablon • Wikidata • Segítség |
Kopács (szerbül Копачево / Kopačevo, horvátul Kopačevo) falu Horvátországban Eszék-Baranya megyében.
Kopács 1991 szeptemberétől 1995 novemberéig a Krajinai Szerb Köztársaság fennhatósága alatt állt. A délszláv háború kitörését követően a lakosság fele (400 magyar lakos) elmenekült a településről.
A település a Horvátországi Magyar Református Keresztyén Egyház székhelye.
Fekvése
Eszéktől 10 km-re északkeletre a Drávaközben fekszik, közigazgatásilag Bellyéhez tartozik. A falu mellett található a Kopácsi-rét természetvédelmi Park (JU Park Prirode Kopački rit), ezáltal gazdag mocsárvilág, erdőség veszi körül.[2]
Története
A település határában több olyan régészeti leletet is találtak, amely római település közelségére enged következtetni. A „Csordaút”, „Kispáldomb”, „Dékány Peti” és „Camalja” dűlőkben a terep bejárása során a szakemberek csontdarabokat és több római freskótöredéket találtak. A helyiek szerint korábban római sírok is előkerültek itt, amelyek egy római castrum nekropoliszához tartoztak. Ezek alapján feltételezhető, hogy itt egykor a római korban „Ad Labores” castrumához tartozó kisebb település és temetője volt.[3]
A falu a források szerint 1212-ben baranyai vagy bátai apáti terület volt.[4][5] A falu melletti mocsár első említése egy pécsi káptalani oklevélben volt 1299-ben Kopach alakban.[2]
A 13. században említést tesznek a falu Szent Zsigmondról elnevezett templomáról.[6]
A falu első református temploma 1606-ban épült.[2] Ez a templom 1666-ban leégett, és mivel a reformáció volt a fő keresztény irányzat, ezért még ugyanabban az évben újjáépítették.[2] A következő évszázadokban a pusztákról folyamatosan költöztek be a faluba a katolikusok, ezért néha előfordult felekezetek közti nézeteltérés, amiknek az oka legtöbbször a szűkös földterület volt.[2]
A mai református templomot 1804-ben kezdték építeni, a tornyát 1807-ben.[7]
1851-ben a faluról a következőket írta Fényes Elek:[8]
„Kopács, magyar falu, Baranya vmegyében, közel a Dunához, ut. p. Eszék 1 óra. Lakja 1350 ref., 20 kath. Ref. anyatemplom. Határa nagy kiterjedésü de lapályos; szénája, nádja, halastava bőséggel. A bellyei urad. tartozik.”
Az Ormánsághoz hasonlóan itt is jellemző volt a 20. század elején az egykézés a szűkös földterületek miatt.[9] Ennek következménye az lett, hogy az elöregedő református közösségbe még több katolikus költözött.[9] A település lakossága így is folyamatosan csökkent, 1942-ben 941 lakosa volt.[10]
Az 1991-es horvátországi háború során súlyosan megsérült a templom, amit a magyar állam támogatásával teljesen fölújítottak 1999-ben.[11]
Kopács híres volt halászatáról, amit ma már szigorúan ellenőriznek, lévén természetvédelmi területen a falu.
Népesség
Az 1991-es népszámlálás szerint Kopácson 805 fő élt, ebből 610 magyar, 118 horvát, 32 szerb, 10 német és 35 egyéb nemzetiségű.
Látnivalók
- Határában a Duna és a Dráva összefolyásánál levő lápos terület gazdag növény és állatvilága a halászok és ornitológusok kedvelt zarándokhelyévé teszi. Itt van Európa egyik legnagyobb természetes madárrezervátuma.
- A kopácsi zoológiai múzeumot 1973-ban alapították, de gyűjteménye 1991-ben, a délszláv háborús események következtében megsemmisült.
- Kopácsi-rét természetvédelmi Park (JU Park Prirode Kopački rit)
- Kopácsi Halásznapok, minden év szeptemberének harmadik hétvégéjén.
-
Csíptetett ponty sütés[12]
-
Halászlé bográcsban
-
Halfőzők
Néprajzi jellemzők
A falu házai a vízpart felé tájoltak voltak, köszönhető a halgazdálkodásnak.[9] Ezen házak homlokzata dísztelen, utcára nem nyílnak ablakok. Ennek oka, hogy a helyiek féltek a rablóktól, akik az utcáról tudtak besurranni.[9] Az első vályogházak az 1840-es években épültek, korábban faházakat építettek a helyiek.[9] Az 1900-as évek elején megjelentek a kőházak cseréptetővel.[9]
A régi házakban a konyha északi, a szobák déli tájolásúak.[9] Az udvaron található górét rendszerint az utca felé tájolták - ezzel mutatva az embereknek, hogy milyen sok takarmányuk van.[9]
Az 1900-as évek elején jellemző volt a falura, hogy a rokonság egy udvaron osztozott, több generáció élt egymás mellett.[9] Ezt hívták a helyiek „felekezetnek” nevezték. A rokonság együtt evett egy asztalnál.[9]
Testvértelepülései
Jegyzetek
- ↑ Popis stanovništva, kućanstava i stanova 2021. – stanovništvo prema starosti i spolu po naseljima. Horvát Statisztikai Hivatal, 2022. szeptember 22.
- ↑ a b c d e A. Gergely András, 7. o.
- ↑ Örökségvédelmi jegyzékszáma: Z-6363.
- ↑ [http://mek.oszk.hu/03500/03506/03506.pdf Korai magyar helynévszótár 1000–1350] (PDF). mek.oszk.hu
- ↑ Györffy, 1987, 328-329. o.
- ↑ Lábadi, 39. o.
- ↑ Lábadi, 169. o.
- ↑ Fényes Elek: Magyarország geographiai szótára Pest, 1851, Kopács
- ↑ a b c d e f g h i j A. Gergely András, 9. o.
- ↑ A. Gergely András, 11. o.
- ↑ Lábadi, 171. o.
- ↑ Kopácsi csíptetős ponty, fuszereslelek.nlcafe.hu
Források
- Lábadi, Károly. Egyházak Alsó-Baranyában és Szlavóniában. Eszék: HunCro Médiaközpont Kft (2012). ISBN 978-953-7366-23-0
- A., Gergely András: Kopács: táj- és népkutató tábor a Drávaszögben (1942). mek.oszk.hu. az MTA Politikai Tudományok Intézete, 1996. [2016. április 10-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2019. január 1.)
- Györffy, György. Az árpád-kori Magyarország történeti földrajza I.. Akadémiai Kiadó (1987). ISBN 9630542005
További információk
- Kiss Mária Magdolna: Együtt a Duna-Dráva közén. Eszék 2007.
- Erdélyi, János: A többi csak álom (1997). youtube.com - a délszláv háború megélése a helyiek elbészélésén keresztül