Abaújlak
Abaújlak | |||
![]() | |||
| |||
Közigazgatás | |||
Ország | ![]() | ||
Régió | Észak-Magyarország | ||
Vármegye | Borsod-Abaúj-Zemplén | ||
Járás | Szikszói | ||
Jogállás | község | ||
Polgármester | Pollák István (független)[1] | ||
Irányítószám | 3815 | ||
Körzethívószám | 46 | ||
Népesség | |||
Teljes népesség | 81 fő (2023. jan. 1.)[2] | ||
Népsűrűség | 9,92 fő/km² | ||
Földrajzi adatok | |||
Terület | 7,06 km² | ||
Időzóna | CET, UTC+1 | ||
Elhelyezkedése | |||
![]() | |||
![]() | |||
Abaújlak weboldala | |||
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Abaújlak témájú médiaállományokat. | |||
Sablon • Wikidata • Segítség |
Abaújlak község Borsod-Abaúj-Zemplén megye Szikszói járásában. Közigazgatásilag hozzá tartozik Szanticska is, az ország egyik legkisebb települése.
Fekvése
Encstől légvonalban mintegy 15 km-re északnyugatra, Miskolctól 40 km-re északra fekszik, a Cserehát legmagasabb hegyének, a Kecske-padnak délkeleti lábánál. Dombvidéki sorfalu, a Cserehát legmagasabban lévő települése.
Környező községek: Abaújszolnok (6 km), Gadna (2 km), Gagyvendégi (5 km); a legközelebbi város Encs (20 km).
Története
Első írásos említése (Wylak) 1472-ből származik; ekkor a Gagyi család birtoka volt. A középkorban virágzó bortermelő helyként tartották számon. A török hódoltság idején elnéptelenedett, utána részben magyarok, részben ruszinok telepedtek be. Az 1800-as években egyesült Szanticskával, akkor a neve Újlak-Szanticska lett. 1901 óta hívják Abaújlaknak. A falu a trianoni békeszerződés előtt Abaúj-Torna vármegye Szikszói járásához tartozott.
Közélete
Polgármesterei
- 1990-1994: Tóth Miklós (független).[3]
- 1994-1998: Hoblyák Albertné (független).[4]
- 1998-2002: Kavalecz Valéria (független).[5]
- 2002-2006: Kavalecz Valéria (független).[6]
- 2006-2010: Pollák István Zoltán (független).[7]
- 2010-2014: Pollák István Zoltán (független).[8]
- 2014-2019: Pollák István Zoltán (független).[9]
- 2019-től: Pollák István (független).[1]
Népesség
Lakossága a 20. században erőteljesen csökkent:
- 1910-ben: 334 fő,
- 1990-ben: 143 fő.
A település népességének alakulása:
Lakosok száma | 81 | 77 | 70 | 62 | 62 | 81 |
2013 | 2014 | 2015 | 2021 | 2022 | 2023 |
A 2001-es népszámlálás szerint a településnek csak magyar nemzetiségű lakosai voltak.[10]
A 2011-es népszámlálás során a lakosok 97,4%-a magyarnak mondta magát (2,6% nem nyilatkozott). A vallási megoszlás a következő volt: római katolikus 56,9%, református 5,3%, görögkatolikus 27,6%, felekezeten kívüli 1,3% (7,9% nem nyilatkozott).[11]
Látnivalók
- Görögkatolikus templom (Istenszülő Születése) [1] Csereháti Esperesi Kerület
Jegyzetek
- ↑ a b Abaújlak települési választás eredményei (magyar nyelven) (html). Nemzeti Választási Iroda, 2019. október 13. (Hozzáférés: 2020. február 23.)
- ↑ Magyarország helységnévtára (magyar és angol nyelven). Központi Statisztikai Hivatal, 2023. október 30. (Hozzáférés: 2023. november 5.)
- ↑ A települési választás eredményei (magyar nyelven) (txt). Országos Választási Iroda, 1990 (Hozzáférés: 2020. február 21.)
- ↑ Abaújlak települési választás eredményei (magyar nyelven) (html). Országos Választási Iroda, 1994. december 11. (Hozzáférés: 2019. november 28.)
- ↑ Abaújlak települési választás eredményei (magyar nyelven) (html). Országos Választási Iroda, 1998. október 18. (Hozzáférés: 2020. február 23.)
- ↑ Abaújlak települési választás eredményei (magyar nyelven) (html). Országos Választási Iroda, 2002. október 20. (Hozzáférés: 2020. február 23.)
- ↑ Abaújlak települési választás eredményei (magyar nyelven) (html). Országos Választási Iroda, 2006. október 1. (Hozzáférés: 2020. február 23.)
- ↑ Abaújlak települési választás eredményei (magyar nyelven) (html). Országos Választási Iroda, 2010. október 3. (Hozzáférés: 2011. június 18.)
- ↑ Abaújlak települési választás eredményei (magyar nyelven) (html). Nemzeti Választási Iroda, 2014. október 12. (Hozzáférés: 2020. február 23.)
- ↑ A nemzetiségi népesség száma 2001[halott link]
- ↑ Abaújlak Helységnévtár
Források
- szakmaicegonline.hu: Abaújlak Község Önkormányzata
- Magyar nagylexikon I. (A–Anc). Főszerk. Élesztős László, Rostás Sándor. Budapest: Akadémiai. 1993. 14. o. ISBN 963-05-6612-5