„Berlin” változatai közötti eltérés
[ellenőrzött változat] | [nem ellenőrzött változat] |
aNincs szerkesztési összefoglaló |
aNincs szerkesztési összefoglaló Címkék: Visszaállítva Vizuális szerkesztés |
||
31. sor: | 31. sor: | ||
'''Berlin''' [[Németország]] [[főváros]]a, egyben tartományi rangú városállama (szövetségi tartománya) és a [[Berlin/Brandenburg nagyvárosi régió]] centruma. 3,6 millió lakosával [[Németország]] [[Németország nagyvárosai|legnépesebb és kiterjedésében is legnagyobb városa]], egyben az [[Európai Unió]] [[Az Európai Unió legnépesebb városai|legnépesebb és legnagyobb városa]]. A berlini agglomeráció a 4,7 millió fős lakosságával [[Németország]] második legnagyobb [[agglomeráció]]ja (2020). A város lakossága dinamikus növekedési tendenciát mutat. A város síkságon fekszik, a [[Spree]] folyó partján, amely a [[Havel (folyó)|Havelbe]] (az [[Elba (folyó)|Elba]] egyik mellékfolyójába) ömlik [[Spandau]] nyugati kerület területén. A város fő domborzati adottságai között számos tó található a nyugati és délkeleti kerületekben, amelyek közül a legnagyobb a Müggelsee. A város területének körülbelül egyharmadát erdők, parkok, kertek, folyók, csatornák és tavak teszik ki. |
'''Berlin''' [[Németország]] [[főváros]]a, egyben tartományi rangú városállama (szövetségi tartománya) és a [[Berlin/Brandenburg nagyvárosi régió]] centruma. 3,6 millió lakosával [[Németország]] [[Németország nagyvárosai|legnépesebb és kiterjedésében is legnagyobb városa]], egyben az [[Európai Unió]] [[Az Európai Unió legnépesebb városai|legnépesebb és legnagyobb városa]]. A berlini agglomeráció a 4,7 millió fős lakosságával [[Németország]] második legnagyobb [[agglomeráció]]ja (2020). A város lakossága dinamikus növekedési tendenciát mutat. A város síkságon fekszik, a [[Spree]] folyó partján, amely a [[Havel (folyó)|Havelbe]] (az [[Elba (folyó)|Elba]] egyik mellékfolyójába) ömlik [[Spandau]] nyugati kerület területén. A város fő domborzati adottságai között számos tó található a nyugati és délkeleti kerületekben, amelyek közül a legnagyobb a Müggelsee. A város területének körülbelül egyharmadát erdők, parkok, kertek, folyók, csatornák és tavak teszik ki. |
||
A város létezését először a [[13. század]]ból dokumentálják, a [[15. század]]ban a Brandenburgi Őrgrófság, majd [[Porosz Királyság|Poroszország]] fővárosa lett, de jelentősége különösen [[1871]] és [[1918]] között nőtt meg, amikor a [[Német Birodalom]] fővárosa lett. Az [[1920-as évek]]ben Berlin a világ harmadik legnagyobb városa volt, [[1918]]–[[1933]] között a [[Weimari köztársaság]], [[1933]]–[[1945]] között pedig a [[Harmadik Birodalom]] központjaként funkcionált. Berlin azóta is megőrizte a legjelentősebb német város pozícióját, bár a [[második világháború]] után a kisebb területű [[Német Demokratikus Köztársaság|NDK]] fővárosa volt, míg az [[Nyugat-Németország|NSZK]] fővárosa [[Bonn]] lett. Akkoriban a város egy része, az úgynevezett [[Nyugat-Berlin]] független állam státusszal rendelkezett, bár elvileg kulturálisan és politikailag az NSZK-hoz tartozott. A két városrészt [[1961]] óta a [[berlini fal]] választotta el egymástól, amely a [[hidegháború]] szimbólumává vált. [[1989]]-es leomlása pedig a [[kommunizmus]] bukásának jelképe lett [[Európa|Európában]]. Németország [[1990]]-es újraegyesítése után a város újraegyesült, és teljes német metropolisz lett. Visszaköltözött többek között a parlament is, melyhez rekonstruálták a [[Reichstag (épület)|Reichstag]] épületét. |
A város létezését először a [[13. század]]ból dokumentálják, a [[15. század]]ban a Brandenburgi Őrgrófság, majd [[Porosz Királyság|Poroszország]] fővárosa lett, de jelentősége különösen [[1871]] és [[1918]] között nőtt meg, amikor a [[Német Birodalom]] fővárosa lett. Az [[1920-as évek]]ben Berlin a világ harmadik legnagyobb városa volt, [[1918]]–[[1933]] között a [[Weimari köztársaság]], [[1933]]–[[1945]] között pedig a [[Harmadik Birodalom]] központjaként funkcionált. Berlin azóta is megőrizte a legjelentősebb német város pozícióját, bár a [[második világháború]] után a kisebb területű [[Német Demokratikus Köztársaság|NDK]] fővárosa volt, míg az [[Nyugat-Németország|NSZK]] fővárosa [[Bonn]] lett. Akkoriban a város egy része, az úgynevezett [[Nyugat-Berlin]] független állam státusszal rendelkezett, bár elvileg kulturálisan és politikailag az [[NSZK]]-hoz tartozott. A két városrészt [[1961]] óta a [[berlini fal]] választotta el egymástól, amely a [[hidegháború]] szimbólumává vált. [[1989]]-es leomlása pedig a [[kommunizmus]] bukásának jelképe lett [[Európa|Európában]]. Németország [[1990]]-es újraegyesítése után a város újraegyesült, és teljes német metropolisz lett. Visszaköltözött többek között a parlament is, melyhez rekonstruálták a [[Reichstag (épület)|Reichstag]] épületét. |
||
Berlin a politika, a média, a kultúra és a tudomány egyik fontos európai központja.<ref>[http://www.lboro.ac.uk/gawc/rb/rb146.html#t5 Leading cities in cultural globalisations/Media](angol), GaWC, 2007. június 27.</ref> A város fontos közlekedési csomópont és egyike [[Európa]] leglátogatottabb nagyvárosainak. Mindezekben szerepet játszanak nemzetközileg elismert egyetemei, kutatóintézetei, operái, színházai és múzeumai. Berlin a világ minden tájáról vonzza a művészeket és a kulturális területen dolgozókat.<ref>[http://www.latimes.com/entertainment/la-et-berlinart6jul06,0,5300632.story?coll=la-headlines-calendar Berlin's art scene, …] (angol), Los Angeles Times, 2007. július 6.</ref> |
Berlin a politika, a média, a kultúra és a tudomány egyik fontos európai központja.<ref>[http://www.lboro.ac.uk/gawc/rb/rb146.html#t5 Leading cities in cultural globalisations/Media](angol), GaWC, 2007. június 27.</ref> A város fontos közlekedési csomópont és egyike [[Európa]] leglátogatottabb nagyvárosainak. Mindezekben szerepet játszanak nemzetközileg elismert egyetemei, kutatóintézetei, operái, színházai és múzeumai. Berlin a világ minden tájáról vonzza a művészeket és a kulturális területen dolgozókat.<ref>[http://www.latimes.com/entertainment/la-et-berlinart6jul06,0,5300632.story?coll=la-headlines-calendar Berlin's art scene, …] (angol), Los Angeles Times, 2007. július 6.</ref> |
A lap 2024. július 14., 08:56-kori változata
Ezt a szócikket át kellene olvasni, ellenőrizni a szöveg helyesírását és nyelvhelyességét, a tulajdonnevek átírását. Esetleges további megjegyzések a vitalapon. |
Berlin | |||
![]() | |||
Föntről, balról jobbra: a Schloss Charlottenburg palota, a Berlini tévétorony, a Régi Nemzeti Galéria, a Potsdamer Platz, a Berlini dóm, a Brandenburgi kapu, és a Reichstag épülete | |||
| |||
Közigazgatás | |||
Ország | ![]() | ||
Járás | Németország (1990–) | ||
Rang | szövetségi főváros | ||
Alapítás éve | 1237 | ||
Polgármester | Kai Wegner (2023. április 27. – , Kereszténydemokrata Unió) | ||
Irányítószám | 10001–14199 | ||
Körzethívószám | 030 | ||
Rendszám | B | ||
Testvérvárosok | Lista Kijev (2023. szeptember 14. – ) | ||
Népesség | |||
Teljes népesség | 3 755 251 fő (2022. dec. 31.)[1] | ||
Népsűrűség | 4115 fő/km² | ||
Földrajzi adatok | |||
Tszf. magasság | 118 m | ||
Terület | 891,85 km² | ||
Időzóna | CET, UTC+1 | ||
Elhelyezkedése | |||
![]() | |||
![]() | |||
Berlin weboldala | |||
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Berlin témájú médiaállományokat. | |||
Sablon • Wikidata • Segítség |
Berlin Németország fővárosa, egyben tartományi rangú városállama (szövetségi tartománya) és a Berlin/Brandenburg nagyvárosi régió centruma. 3,6 millió lakosával Németország legnépesebb és kiterjedésében is legnagyobb városa, egyben az Európai Unió legnépesebb és legnagyobb városa. A berlini agglomeráció a 4,7 millió fős lakosságával Németország második legnagyobb agglomerációja (2020). A város lakossága dinamikus növekedési tendenciát mutat. A város síkságon fekszik, a Spree folyó partján, amely a Havelbe (az Elba egyik mellékfolyójába) ömlik Spandau nyugati kerület területén. A város fő domborzati adottságai között számos tó található a nyugati és délkeleti kerületekben, amelyek közül a legnagyobb a Müggelsee. A város területének körülbelül egyharmadát erdők, parkok, kertek, folyók, csatornák és tavak teszik ki.
A város létezését először a 13. századból dokumentálják, a 15. században a Brandenburgi Őrgrófság, majd Poroszország fővárosa lett, de jelentősége különösen 1871 és 1918 között nőtt meg, amikor a Német Birodalom fővárosa lett. Az 1920-as években Berlin a világ harmadik legnagyobb városa volt, 1918–1933 között a Weimari köztársaság, 1933–1945 között pedig a Harmadik Birodalom központjaként funkcionált. Berlin azóta is megőrizte a legjelentősebb német város pozícióját, bár a második világháború után a kisebb területű NDK fővárosa volt, míg az NSZK fővárosa Bonn lett. Akkoriban a város egy része, az úgynevezett Nyugat-Berlin független állam státusszal rendelkezett, bár elvileg kulturálisan és politikailag az NSZK-hoz tartozott. A két városrészt 1961 óta a berlini fal választotta el egymástól, amely a hidegháború szimbólumává vált. 1989-es leomlása pedig a kommunizmus bukásának jelképe lett Európában. Németország 1990-es újraegyesítése után a város újraegyesült, és teljes német metropolisz lett. Visszaköltözött többek között a parlament is, melyhez rekonstruálták a Reichstag épületét.
Berlin a politika, a média, a kultúra és a tudomány egyik fontos európai központja.[2] A város fontos közlekedési csomópont és egyike Európa leglátogatottabb nagyvárosainak. Mindezekben szerepet játszanak nemzetközileg elismert egyetemei, kutatóintézetei, operái, színházai és múzeumai. Berlin a világ minden tájáról vonzza a művészeket és a kulturális területen dolgozókat.[3]
Berlin olyan világhírű egyetemeknek is otthont ad, mint a Humboldt Egyetem vagy a Berlini Műszaki Egyetem, a berlini állatkert pedig Európa leglátogatottabb állatkertje. Híres az évente itt megrendezésre kerülő Berlini Nemzetközi Filmfesztivál, amelyet röviden Berlinale-nak hívnak. A városközpontban helyezkedik el a Múzeum-szigetnek (Museumsinsel), ahol az öt híres múzeum mellett a berlini dóm is található. A sziget egyike a három UNESCO világörökségi helyszínnek, melyek a városban vannak. A másik két helyszín potsdami és berlini paloták és parkok, valamint egy 1913–1934-es modernista épületcsoport. A város további szimbólumai közé tartozik a Brandenburgi kapu és a Berliner Fernsehturm, Németország legmagasabb épülete.
Földrajz
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/04/Karte_der_Berliner_Wasserstra%C3%9Fen.png/233px-Karte_der_Berliner_Wasserstra%C3%9Fen.png)
A város központja a Spree folyó partján fekszik, az ún. Varsó-Berlin-ősfolyamvölgyben. A folyó kelet-nyugati irányban folyik át a városon, a belvárosban két ágra oszlik és szigetet képez (Múzeum-sziget). Ezenkívül átszeli a várost a Landwehr-, a Lujza- és a berlin-spandaui hajózási csatorna, amelyeken 50-nél több híd ível át. E hidak közül a legszebb a Schlossbrücke (48 m hosszú), amelyet 1822–1824 között Schinkel tervei szerint építettek; széleit négy-négy, a katonai életet ábrázoló márvány szoborcsoport ékesíti. Jelentősebb hidak még: a Kurfürst híd, a nagy választófejedelem ércből öntött lovasszobrával; a Vilmos császár hídja, a négy márvány szoborcsoporttal ékesített Belle-Alliance híd és a Herkules híd.
A város nyugati részén, a Spandau nevű városrészben a Spree a Havel folyóba torkollik, mely a város nyugati részét észak–déli irányban szeli át és Szász-Anhalt tartomány területén végül az Elbába ömlik. A folyók mentén Berlin területén nagy tavak találhatók, amelyek egyrészt a Havelből (például Großer Wannsee, Tegeler See), másrészt a Spree-ből (Großer Müggelsee) táplálkoznak. A nagy tavakon kívül Berlinben számos kisebb tó van, amelyek a nagyobb tavak mellett nyáron népszerű kirándulóhelyek (például Krumme Lanke, Schlachtensee). A város legmagasabb pontjai a Großer Müggelberg (115,4 m) Treptow-Köpenick városrészben, a Teufelsberg (114,7 m) Charlottenburg-Wilmersdorf városrészben és az Ahrensfeldi hegyek (112,1 m) Marzahn-Hellersdorfban. A Teufelsberg nem természetes domb, hanem a II. világháborús törmelékek összehordásával keletkezett. Ilyen „törmelékhegyek” (németül Trümmerberg) minden olyan német városban megtalálhatók, amely komolyabb háborús károkat szenvedett el (Berlinben több is van).
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/b1/PanoramaBerlin2021.jpg/900px-PanoramaBerlin2021.jpg)
Éghajlat
Berlinben az évi átlaghőmérséklet 8,9 °C, és átlagosan 581 mm csapadék esik, ami Németországban nem számít soknak. A legmelegebb hónap a július és augusztus 19,2 °C, illetve 18,9 °C-kal. A leghidegebb hónap a január, −0,6 °C és −0,3 °C közötti értékkel. A legcsapadékosabb hónap nagy átlagban a július, 70 mm-nyi csapadékkal. A legszárazabb hónap a február, 33 mm-nyi összeggel.
Hónap | Jan. | Feb. | Már. | Ápr. | Máj. | Jún. | Júl. | Aug. | Szep. | Okt. | Nov. | Dec. | Év |
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Rekord max. hőmérséklet (°C) | 15,5 | 18,7 | 24,8 | 31,3 | 35,5 | 35,9 | 38,1 | 38,0 | 34,2 | 28,1 | 20,5 | 16,0 | 38,1 |
Átlagos max. hőmérséklet (°C) | 2,9 | 4,2 | 8,5 | 13,2 | 18,9 | 21,6 | 23,7 | 23,6 | 18,8 | 13,4 | 7,1 | 4,4 | 13,4 |
Átlaghőmérséklet (°C) | 0,6 | 1,4 | 4,8 | 8,9 | 14,3 | 17,1 | 19,2 | 18,9 | 14,5 | 9,7 | 4,7 | 2,0 | 9,7 |
Átlagos min. hőmérséklet (°C) | −1,9 | −1,5 | 1,3 | 4,2 | 9,0 | 12,3 | 14,3 | 14,1 | 10,6 | 6,4 | 2,2 | −0,4 | 5,9 |
Rekord min. hőmérséklet (°C) | −23,1 | −26,0 | −16,5 | −8,1 | −4,0 | 1,5 | 5,4 | 3,5 | −1,5 | −9,6 | −16,0 | −20,5 | −26,0 |
Átl. csapadékmennyiség (mm) | 42 | 33 | 41 | 37 | 54 | 69 | 56 | 58 | 45 | 37 | 44 | 55 | 571 |
Havi napsütéses órák száma | 47 | 74 | 121 | 159 | 220 | 222 | 217 | 211 | 156 | 112 | 51 | 37 | 1626 |
Forrás: World Meteorological Organization (angolul) |
Városrészek, utcák, terek és parkok
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/d8/Berlin_Subdivisions.svg/500px-Berlin_Subdivisions.svg.png)
Berlin legrégibb, egykoron sáncokkal körülfogott része a Spree és az azóta feltöltött Königsgraben között feküdt; részei: Alt- és Neu-Cölln és Friedrichswerder. Körülöttük a 7 városrészből (Dorotheenstadt, Friedrichstadt, Friedrich-Wilhelmstadt, Spandauer Viertel, Königsstad, Stralauer Viertel, Luisenstadt) álló belső öv terül el. A belső övet északnyugat és dél felől környékezik: Wedding, Moabit, az Oranienburgi-, a Rosenthali-külváros, a Tiergarten, a Friedrichsvorstadt, a Schönebergi és Tempelhofi negyed. A 700-nál több utca közül a leghosszabb (3 km) az észak–déli irányban húzódó Friedrichstraße, ezt keresztben metszi az Unter den Linden nevet viselő, 1 km hosszú 60 méter széles, négy akácfasorral beültetett út, amely Berlinnek legfényesebb része; a Behrenstraße, a pénzarisztokrácia lakóhelye; a rendkívül élénk Leipziger Straße.
Jelentős utca még a Wilhelmstraße, amely a Friedrichstraßéval egyközűen(?) húzódik el, ami hajdanán a nemzetiszocialista Németország hatalmi központja volt. Továbbá fontos utcák még Köpenicker Straße délkeleten, a széles Jägerstraße stb. A legelőkelőbb utcák (Tiergarten-, Bellevue-, Victoriastraße stb.) nyugaton a Tiergarten-, Potsdamerstraße és az állatkert között vannak. A 72 nyilvános tér között, amelyek csaknem kivétel nélkül parkosítottak, a jelentősebbek: az Operatér a Linden keleti végében, a Párizsi-tér (Pariser-Platz); ettől északnyugatra a Königsplatz; az Opera-tér; mellette a Schlossplatz; a Friedrichstraße déli végében a Belle-Alliance-tér; továbbá a Vilmos-tér és a Leipziger-Platz. Különleges arculata van a Potsdamer Platznak, amely a város kettéosztása idején pont határon feküdt, így pusztaság volt. A 90-es évek elején teljesen új negyed nőtt ki a földből, számos magasházzal, olyan nagy cégek központjaként, mint például a Sony és a Deutsche Bahn.
A keleti részen a legnevezetesebb, legfontosabb tér az Alexanderplatz, amely remek, központi helyzete miatt nagyon fontos forgalmi csomópont. A parkok közül a legjelentékenyebb a 225 hektár területet elfoglaló Tiergarten a Brandenburgi kapu és Charlottenburg közt, ami eredetileg vadaskert volt, III. Frigyes Vilmos uralma alatt kapta mostani alakját és adták át a közönségnek; pompás utak és szép, öreg fákból álló fasorok szelik keresztül-kasul; kellemes sétálóhelyek, gyepmezőkkel, virágágyakkal szobrokkal és gyermekeknek játszóhelyekkel váltakoznak benne. Jelentősebb park még az 1845-ben alapított Friedrichshain (53 ha) északkeleten, az 1876-ban megnyitott Humboldthain, az állatkert (Zoologischer Garten, 30 ha), a botanikus kert és messzebb délkeleten a treptowi park. A hidak száma 53.
Történelem
A kezdetektől a középkorig
I. e. 3. évezredben a mai Berlin helyén már földműveléssel és állattenyésztéssel foglalkoztak. I. e. 6. században érkeztek a vidékre a germánok. A 4. és 5. században a germánok a Felső-Rajnához vándoroltak, amelyet később Svábföldnek neveztek el. A 6. században érkeztek ide a szlávok. A szláv időszaknak 1157-ben vége lett, mikor megalapították Brandenburgot. Az első falut a Teltow területen építették fel.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/96/ZLB-Berliner_Ansichten-Januar.jpg/230px-ZLB-Berliner_Ansichten-Januar.jpg)
Berlin a 13. század elején kereskedővárosként jött létre, több fontos kereskedelmi út haladt át rajta. Berlin neve 1244-ben fordul elő legelőször oklevelekben, de a Spree szomszédos szigetére épült másik telep neve (Colonia = Cölln) már 1237-ben.[4] 1225 és 1233 között mindkét település megkapta a brandenburgi jogot. Berlinben épült fel a két település közös városháza1307-ben és ekkor egyesült a két település. Berlin név a szláv berl (mocsár, láp) szóból származik.
1307-től a Hanza-szövetség tagja. 1380-ban a városban tűzvész pusztított, a városháza és több templom is a tűz martaléka lett. 1391-ben Berlin megkapta az önálló bíráskodás jogát, de a 15. században sokat szenvedett a junkerektől, elsősorban a Quitzow családtól. Hohenzollern Frigyes, az új fejedelmi család megalapítója (1415) véget vetett az ököljog korának. A 14. század közepétől a brandenburgi választófejedelmek (1440-től a Hohenzollernek) székvárosa. II. Frigyes választófejedelem pedig Cölln helyén új kastélyt épített, az új kastély megépítése 1448-ban kiváltotta Berlin lakóinak a lázadását, de II. Frigyes választófejedelem több szabadságot biztosított a városnak, így a polgárok letették a fegyvert.[5] 1451-ben a város ismét főváros lett, azonban le kellett mondania a szabad hanza-városi címéről.
1544-ben a város pénzzel váltotta vissza II. Frigyestől a korábban elvett bíráskodási jogot. Joakim meghonosította a protestáns istentiszteletet (1539). 1613-ban János Zsigmond református hitre tért, ez zendülésre szolgáltatott okot.
A 17-19. században
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/a8/Antoine_Pesne_-_Friedrich_der_Gro%C3%9Fe_als_Kronprinz_%281739%29.jpg/220px-Antoine_Pesne_-_Friedrich_der_Gro%C3%9Fe_als_Kronprinz_%281739%29.jpg)
A harmincéves háborúban a gyenge falakkal körülvett városnak pénzen kellett magát a svédek támadásaitól megváltania. Lakossága akkor 10 000 főre rúgott. Frigyes Vilmos brandenburgi választófejedelem Berlin felvirágzása idején komoly érdemeket szerzett. Csökkentette az adót, megerősítette, átalakította a Friedrichswerder és Dorothea-városrészeket, és menedékhelyet nyitott a szárnyai alá menekülő valdenseknek, hugenottáknak és németalföldi reformátusoknak. 1671-ben 50 ausztriai zsidó családnak engedélyezte a letelepedést. 1685-ben kb. 6000 hugenotta telepedett le a városban. 1700-ra a város mintegy 20%-a volt francia. A Spree-hajózáson is lendített és különösen Spandau városrész telt meg uralkodása alatt hajós néppel. 1701-től, a Porosz Királyság megalakulásától Poroszország fővárosa. A harmincéves háborúban, majd a hétéves háborúban több ízben megszállták az orosz, illetve az osztrák csapatok, 1807-ben pedig Bonaparte Napóleon francia katonái.
Berlin vidékén egykor vendek laktak, helyüket később német telepesek vették át. Az ikervárosok csak 1709-ben egyesültek egymással. A bajor, de különösen a luxemburgi házból való fejedelmek alatt a város fejlődése lendületet kapott. I. Frigyes porosz király 1709-ben azután a négy városrészt egy egésszé egyesítette. Ő alapította továbbá a Friedrich-városrészt, a Zeughaust, és számos tudóst, művészt hívott meg udvarába. 1699-ben és 1700-ban elindította a szépművészetek és tudományok akadémiájának építését. I. Frigyes Vilmos leromboltatta a városfalakat, az őrség létszámát ellenben 14 265 főre emelte, míg a lakosság fennmaradó része 58 800 fő volt.
II. (Nagy) Frigyes számos külföldi iparost telepített Berlinbe, az állatkertet gyönyörű parkká alakította át, a katonaság számára pedig kaszárnyákat épített. A városi közigazgatást az 1747. évi rendelettel rendezte. A hétéves háború elején, 1757-ben Hadik András vezérlete alatt magyar huszárok sarcolták meg a várost; 1760-ban pedig az oroszok, akik nagy összegű hadisarcot követeltek. A század vége felé a kereskedelmi és iparos osztály tért kezdett foglalni a tisztviselői és katonai elemekkel szemben. Míg 1707-ben csak 55 000 lakosa volt a városnak, 1800-ban számuk már 172 132-re nőtt. 1806 októberében Napóleon francia csapatai szállták meg Berlint, e sarcolással egybekapcsolt megszállás 1808. decemberig tartott.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/50/Berlin_Unter_den_Linden_Victoria_Hotel_um_1900.jpg/240px-Berlin_Unter_den_Linden_Victoria_Hotel_um_1900.jpg)
A napóleoni háborúk lezajlása után Berlin a haladás és jólét útjára lépett. A város a porosz királyság és a német birodalom fővárosa, a porosz király és a német császár székvárosa, valamint a német birodalmi hatóságok legnagyobb részének székhelye volt. III. Frigyes Vilmos király megalapította az egyetemet (1809), amelyhez elsőrangú tudósokat nevezett ki és az ő parancsára építette Karl Friedrich Schinkel az Altes Museumot. IV. Frigyes Vilmos a Neues Museumot létesítette. 1838-ban épült az első vasút. 1848. március 18-án vette kezdetét a szabadságharc, melyet azonban itt is rövid idő alatt levertek. 1860 óta az északi külvárosokban nagy gyárak épültek, 1871-ben pedig Berlin a Német Császárság fő- és székvárosa lett, és azóta páratlan gyorsasággal növekedett világvárossá. Tisztaságra és példás rendre nézve egyetlen város sem múlta felül.
Noha több, nagyobb és központibb helyen fekvő riválisa is pályázhatott volna a német főváros címére (Frankfurt, München, Bécs), miután 1870-ben a német egység porosz vezetéssel jött létre, az új birodalmi főváros Berlin lett, majd az maradt a császárság bukása, és a Weimari köztársaság megalakulása után is. 1934-ben a nemzetiszocialisták átalakították a közigazgatást, ekkor megszűnt Poroszország, és létrejött Berlin gau (körzet). A háború előtt és alatt Adolf Hitler és építésze, Albert Speer elkészítették a Berlin helyén felépülő új főváros, Germania terveit.
A 20. században
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/94/Potsdamer_Platz_1945.jpg/220px-Potsdamer_Platz_1945.jpg)
A második világháború alatt összesen 450 000 tonna bombát dobtak le a városra, mely súlyos károkat szenvedett. Mivel a szövetségesek Jaltában (1945. február) találkozási vonalukat az Elba folyó mentén határozták meg, a város a szovjet hadsereg hadműveleti övezetébe esett. Ennek ellenére 1945 tavaszán valóságos versenyfutás alakult ki a szovjetek és a nyugati szövetségesek (főleg Bradley és Montgomery) között a város elfoglalásáért. 1945-ben Zsukov és Konyev marsall csapatai (I. Belorusz front és I. Ukrán front) bekerítő hadművelettel körülzárták a várost – döntően azért, hogy a szövetségesek ne férhessenek hozzá –, majd több hetes ostrom után május 2-án elfoglalták. A harcok alatt a város jelentős része megsemmisült, 1,5 millió lakos vált hajléktalanná, az ellátás katasztrofális volt.
1945 júniusától kezdve a rommá lőtt város négyhatalmi megszállás alatt állt. A Német Szövetségi Köztársaság megalakulása (1949) után az amerikai, brit és francia szektorokból alakult meg Nyugat-Berlin. Míg az újonnan alakult Német Szövetségi Köztársaság az ideiglenességet hangsúlyozandó nem egy nagyvárost, hanem egy kis fürdővárost, Bonnt tette fővárosává, a szovjet megszállási szektor a Német Demokratikus Köztársaság fővárosa lett. 1948-ban a szovjetek megszakították Nyugat-Berlin szárazföldi közlekedési kapcsolatait a nyugati országrésszel (berlini blokád), de az angolok és az amerikaiak légihidat szervezve majd egy éven át ellátták a várost (1949. május 11-éig).
A rossz ellátás, a nehezedő munkakörülmények és a fokozódó diktatúra eredményeként a város keleti részében, a szovjet megszállási övezetben, a Karl-Marx-Alleet építő munkások indították útnak a keleti blokk első nagyobb szovjetellenes, illetve antikommunista felkelését 1953. június 17-én. A megmozdulásra válaszul a szovjetek harckocsikat vezényeltek Kelet-Berlin utcáira, majd géppuskákkal lőttek a tömegbe. Az eredmény: 55 halálos áldozat, további 18 ismeretlen okokból hunyt el. Utána még további 34 személy vesztette életét a harcokban, szovjet katonák, demonstrálók, rendőrök vegyesen.[6]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/1c/West_and_East_Germans_at_the_Brandenburg_Gate_in_1989.jpg/240px-West_and_East_Germans_at_the_Brandenburg_Gate_in_1989.jpg)
Az NDK által 1961. augusztus 13-ától létesített berlini fal, illetve elválasztó zóna a hidegháború egyik szimbólumává vált. Az NDK szigorú határellenőrzést tartott fenn. A Kelet-Berlinből a nyugati városrészbe való átszökési kísérletek megakadályozása számos halálos áldozatot követelt, mivel a határőröknek az NDK törvényei értelmében állandó tűzparancsuk volt. A nyugati és keleti titkosszolgálatok is jelen voltak Berlinben, ennek egyik megfogható jele volt, hogy a város határában található Glienickei hídnál cserélték ki háromszor is egymással kémeiket. Az első kémcsere 1962. február 10-én zajlott le.
1968-tól Nyugat-Berlin a diákfelkelés központja lett. A Szabad Egyetem diákjai felkeltek a kormány ellen. A gyülekezőhely a Kochstraßén volt. A diákok és a rendőrök hamar szembekerültek egymással.
1972-ben a két német állam által is jóváhagyott négyhatalmi szerződésben rögzítették, hogy Nyugat-Berlin nem az NSZK része, bár „különleges kapcsolatok fűzik hozzá”. A városrész közúti és vasúti kapcsolatait az NSZK-val mindvégig biztosították. Az 1970-es évek elejétől terroristák fenyegették a város nyugati részét. 1974. november 10-én a Törvényszék vezetőjét, Günter von Drenkmannt meggyilkolták, és 1975-ben a berlini CDU elnökét, Peter Lorenzet elrabolták. A 70-es évek végén megnövekedett Nyugat-Berlinben az illegális házfoglalások száma. 1981 júliusában érte el a tetőpontját, ekkor 165 illegális házfoglalásról tudtak. 1984 novemberéig a legtöbben megvették, bérelték a lakásokat, így legálissá vált tartózkodásuk. 1980 decemberében azonban néhány házfoglalóhoz rendőröket hívtak. A két német állam egyesítésével a megosztottság megszűnt. 1990. december 2-án szabad választásokat tartottak. Berlin 1991 óta Németország fővárosa, az állami hivatalok Bonnból fokozatosan visszatelepültek a városba. 1999. szeptember 7-én a Német Szövetségi Köztársaság parlamentjének alsóháza a Bundestag, 2000. szeptember 29-én pedig a Szövetségi Tanács, a Bundesrat is visszaköltözött a városba.
Politika
Az újraegyesítés óta Berlin ismét Németország fővárosa. 1991. június 20-án döntött a Bundestag arról, hogy Berlin lesz a kormány és a parlament székhelye. Az átköltözés nem zajlott le zökkenőmentesen, az új Reichstagban az első ülésnap 1999-ben volt, fokozatosan települtek át Bonnból a kormányzati szervek és hivatalok.
Az NDK Kelet-Berlinben saját magának egy monumentális épületet épített, a Palast der Republikot, amely székhelye volt az NSZEP-gyűléseknek, valamint itt ülésezett az NDK Népi Kamarája is. Az épületet 2008-ban lebontották.
Ma a szövetségi kormány, a Bundestag és a Bundesrat is itt székel. Néhány minisztérium azonban továbbra is Bonnban maradt. Minden minisztériumnak van Berlinben és Bonnban is kirendeltsége, attól függően, hogy hol van a székhelye.
Önkormányzat és közigazgatás
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/69/Berlin_Rotes_Rathaus_2.jpg/220px-Berlin_Rotes_Rathaus_2.jpg)
Berlin tartományt és várost a Berlini Szenátus irányítja. A szenátust a polgármester és 8 szenátor alkotja. A városháza az egyesítés óta az egykori keleti városrészben álló Rotes Rathausban, magyarul a Vörös Városházán zajlik. A kettéosztás idején a nyugati városvezetés a schönbergi városházán székelt. Jelenleg (2023) Kai Wegner kereszténydemokrata polgármester irányítja a várost. A közgyűlésen (Abgeordnetenhaus) a következőképp alakulnak 2023. február óta az erőviszonyok:
- CDU 52 hely
- SPD 34 hely
- Szövetség ’90/Zöldek 34 hely
- Die Linke 22 hely
- Alternatíva Németországért 17 hely
Összesen 159 hely.
Címer
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/2c/2023-04-27_Sitzung_des_Abgeordnetenhauses_von_Berlin_by_Sandro_Halank%E2%80%93110.jpg/220px-2023-04-27_Sitzung_des_Abgeordnetenhauses_von_Berlin_by_Sandro_Halank%E2%80%93110.jpg)
![]() |
«Berlin címere egy fekete medvét ábrázol ezüst háttérben, egy arany ötágú koronával a fején. Ez a híres „Berlini Medve”. Címerállatként való eredete vitatott, számos feltételezés szerint I. Albert szász herceg, ismertebb nevén „Medve Albert” brandenburgi őrgróftól ered, és első írásos emléke 1280-ból való. A medve évszázadokig a brandenburgi, majd a porosz sas részeként szerepelt, csak a 20. században lett önálló címerállat.» |
Polgármesterek
- Carl Friedrich Leopold von Gerlach (1809. május 8. − 1813. június 8.)
- Johann Stephan Gottfried Büsching (1814 február − 1832 március)
- Friedrich von Bärensprung (1832 március − 1834. október 6.)
- Heinrich Wilhelm Krausnick (1834. október 6. − 1848. március 20.)
- Franz Christian Naunyn (1848. március 20. − 1851. január 23.)
- Heinrich Wilhelm Krausnick (1851. január 23. − 1862. december 30.)
- Karl Theodor Seydel (1863. január 12. − 1872. április 1.)
- Arthur Johnson Hobrecht (1872. április 1. − 1878)
- Max von Forckenbeck (1878. november 21. − 1892. május 26.)
- Robert Zelle (1892. szeptember 29. − 1898. szeptember 30.)
- Martin Kirschner (1899. december 23. − 1912. augusztus 31.)
- Adolf Wermuth (1912. szeptember 1. − 1920. november 25.)
- Gustav Böß (DDP) (1921. január 20. − 1929 november)
- Arthur Scholz (1929 november − 1931. április 14.)
- Heinrich Sahm (független) (1931. április 14. − 1935. december 18.)
- Oskar Maretzky (1935. december 19. − 1937. március 31.)
- Julius Lippert (1937. április 1. − 1940 július)
- Ludwig Steeg (1940 július − 1945. április)
- Arthur Werner (független) (1945. május 17. − 1946. december 5.)
- Otto Ostrowski (SPD) (1946. december 5. − 1947. április 17.)
- Louise Schroeder (SPD) (1947. április 17. − 1948. december 7.) népbiztos
- Ferdinand Friedensburg (CDU) (1948. augusztus 14. − 1948. december 1.) népbiztos
1948. november 30-án a szovjetek saját polgármestert választottak Kelet-Berlinnek, ezzel elkezdődött a város megosztottsága.
- Friedrich Ebert jr. (SED) (1948. november 30. − 1967. július 5.)
- Herbert Fechner (SED) (1967. július 5. − 1974. február 11.)
- Erhard Krack (SED) (1974. február 11. − 1990. február 15.)
- Ingrid Pankraz (SED) (1990. február 15. − 1990. február 23.) népbiztos
- Christian Hartenhauer (SED) (1990. február 23. − 1990. május 30.)
- Tino Schwierzina (SPD) (1990. május 30. − 1991. január 11.)
- Thomas Krüger (SPD) (1991. január 11. − 1991. január 24.) népbiztos
- Ernst Reuter (SPD) (1948. december 7. − 1953. szeptember 29.)
- Walther Schreiber (CDU) (1953. október 22. − 1955. január 11.)
- Otto Suhr (SPD) (1955. január 11. − 1957. augusztus 30.)
- Franz Amrehn (CDU) (1957. augusztus 30. − 1957. október 3.) népbiztos
- Willy Brandt (SPD) (1957. október 3. − 1966. december 1.)
- Heinrich Albertz (SPD) (1966. december 1. − 1967. október 19.)
- Klaus Schütz (SPD) (1967. október 19. − 1977. május 2.)
- Dietrich Stobbe (SPD) (1977. május 2. − 1981. január 23.)
- Hans-Jochen Vogel (SPD) (1981. január 23. − 1981. június 11.)
- Richard von Weizsäcker (CDU) (1981. június 11. − 1984. február 9.)
- Eberhard Diepgen (CDU) (1984. február 9. − 1989. március 16.)
- Walter Momper (SPD) (1989. március 16. − 1991. január 24.)
- 1991 óta
- Eberhard Diepgen (CDU) (1991. január 24. − 2001. június 16.)
- Klaus Wowereit (SPD) (2001. június 16. - 2014. december 11.)
- Michael Müller (SPD) (2014. december 11. - 2021. december 21.)
- Franziska Giffey (SPD) (2021. december 21. - 2023. április 27.)
- Kai Wegner (CDU) (2023. április 27. − hivatalban)
Testvérvárosai
Berlin testvérvárosai a következők:[7]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/f4/Orsz%C3%A1gh%C3%A1z_%28509._sz%C3%A1m%C3%BA_m%C5%B1eml%C3%A9k%29_35.jpg/220px-Orsz%C3%A1gh%C3%A1z_%28509._sz%C3%A1m%C3%BA_m%C5%B1eml%C3%A9k%29_35.jpg)
|
Ezen kívül projektszinten más városokkal is együttműködik, többek között az alábbiakkal:[7]
Népesség
Lakosság összetétele (2018. dec. 31.)[9] | |
Származási ország | Lélekszám |
---|---|
Összes regisztrált lakos | 3 748 148 |
![]() |
2 999 676 |
![]() |
98 502 |
![]() |
58 020 |
![]() |
36 225 |
![]() |
30 846 |
![]() |
30 282 |
![]() |
25 035 |
![]() |
23 291 |
![]() |
21 499 |
![]() |
20 281 |
![]() |
19 868 |
![]() |
17 834 |
![]() |
16 210 |
![]() |
14 994 |
![]() |
14 656 |
![]() |
13 784 |
![]() |
12 686 |
![]() |
12 478 |
![]() |
12 232 |
![]() |
11 926 |
![]() |
11 883 |
Egyéb közel-keleti, ázsiai | 80 604 |
Egyéb európai | 78 613 |
Afrikai | 33 362 |
Egyéb amerikai | 24 696 |
Oceánia és Antarktisz | 5 326 |
Ismeretlen | 23 399 |
Berlin 3,6 millió lakosával Németország legnépesebb városa, messze megelőzve a második Hamburgot és harmadik Münchent, melyek együttvéve sem érik el Berlin lakosainak számát. A Berlin-Brandenburg régió 6,2 millió lakost számlál és ezzel a második legnagyobb Németországban a Rajna-Ruhr vidék után (2020).
A lakosság többek között azért is ugrott meg jelentősen, mert a 18. és a 19. században több települést is Berlinhez csatoltak.
Berlin lakossága 1870 után kezdett rohamosan növekedni: 1871-ben 824 580 fő, 1892 elején 1 624 313 fő volt. Az 1920-as években a növekedés felgyorsult, ami nagy mértékben az 1920-as Nagy-Berlin-Törvénynek köszönhető, melynek során több községet Berlinhez csatoltak és a város határai kiterjedtek. A lakosságszám a második világháború kitörése előtt érte el a maximumot, a majdnem 4,5 millió főt. A háború alatt a lakosság száma 3 millió alá zuhant, majd az 1950-es évektől kezdve folyamatosan 3,1 és 3,5 millió fő között ingadozik (lásd ábra). A város lakosainak összetételére jellemző, hogy az újraegyesítés (1990) óta a várost 1,7 millió lakos hagyta el és 1,8 millió új lakos költözött be. 2004-ben például 115 267 ember költözött Berlinbe, köztük 42 063 külföldről. Ugyanebben az évben 113 581 berlini lakos hagyta el a várost, közülük 31 244 költözött külföldre.[10]
Berlin történelme során mindig vonzotta a bevándorlókat, és nyitott volt irányukban. A legelső csoportos bevándorlás a 17. század végén történt Franciaországból, amikor Frigyes Vilmos brandenburgi választófejedelem mintegy 20 000 hugenotta menekült letelepedését engedélyezte. A „réfugiés” (menekültek) azonnal polgárjogot kaptak, szabad vallásgyakorlást biztosítottak számukra és szabadon használhatták a francia nyelvet. A legtöbb hugenotta a Friedrichstadtban telepedett le, a mai Gendarmenmarkt környékén. Első templomuk, a Francia Dóm is a Gendarmenmarkton található és fontos turisztikai látványosság. Habár a hugenották azóta teljes mértékben integrálódtak, a hugenotta, azaz francia kulturális befolyás hatása mindmáig érezhető a város életében. A 19. század második felétől egyre fontosabb a szláv bevándorlás is. A második világháború után egyre több „vendégmunkás” érkezett Nyugat-Berlinbe, többek között Dél-Európából és Törökországból, és szerződéses dolgozó Kelet-Berlinbe Vietnámból.
Berlin a második világháború óta különleges politikai helyzete és a szabad kulturális élete miatt fontos célvárosnak számított és számít ma is Németországon belül. Mivel Nyugat-Berlin nem tartozott a legbiztonságosabb tartományok közé (minden oldalról a fallal volt körülvéve), a bevándorlást a nyugat-német kormány folyamatosan szubvencionálta, többek között azzal, hogy a nyugat-berlini férfiaknak eltörölte a sorkatonai kötelezettséget. Ennek következtében a 60-as, 70-es évektől egyre több alternatív (68-as) fiatal költözött Nyugat-Berlinbe, ahol Európa egyik legszabadabb alternatív szubkultúrája alakult ki.
Népességének változása
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/e5/Berlin_population2.svg/550px-Berlin_population2.svg.png)
A lakosság összetétele
2018-as adatok szerint Berlin legalább 180 000 török, ill. német-török otthona volt, ezáltal a világ Törökországon kívüli legnagyobb török közösségét képezik. Az 1990-es évek letelepedési törvényei a korábbi Szovjetunió területén élők egy részének letelepedését tették lehetővé. Jelenleg a volt Szovjetunió német nemzetiségű bevándorlói képezik az orosz nyelvű közösség nagyobb részét.[11] A ’90-es évek néhány nyugati országból, ill. afrikai régiókból származók betelepülését eredményezte.[12] Az afrikai bevándorlók jelentős része az úgynevezett afrikai negyedben - Afrikanisches Viertel – él.[13] Fiatal németek, EU-s állampolgárok, ill. izraeliek szintén beköltöztek a városba.[14]
2018 decemberében Berlin lakosai közül 748 472 nem német nemzetiségű volt, valamint további 528 498 német állampolgár tekinthető migrációs hátterűnek, azaz a két szülő közül legalább egy 1955 után telepedett le Németországban. Berlin külföldi lakosai megközelítőleg 190 különböző országból származnak.[15] A 15 év alatti lakosoknak mintegy 48%-a migrációs háttérrel bír.[16] 2009-ben Berlin lakosaiból becslések szerint 100 000 és 250 000 közötti fő lehetett nem regisztrált.[17] A jelentős számú külföldi bevándorlók által lakott berlini negyedek: Mitte, Neukölln és Friedrichshain-Kreuzberg.[18]
10 000 főnél nagyobb tagot számláló, nem német berlini közösségek száma több mint 20: köztük törökök, lengyelek, oroszok, libanoniak, palesztinok, szerbek, olaszok, bosnyákok, vietnámiak, amerikaiak, románok, bolgárok, horvátok, kínaiak, osztrákok, ukránok, franciák, britek, spanyolok, izraeliek, thai, iráni, egyiptomi, szíriai közösségek.
Vallás
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/aa/Berliner_Dom%2C_Westfassade%2C_Nacht%2C_160309%2C_ako.jpg/220px-Berliner_Dom%2C_Westfassade%2C_Nacht%2C_160309%2C_ako.jpg)
Berlin lakosainak 59%-a vallja magát ateistának, 22%-a evangélikus (lutheránus), 9%-a katolikus, 2,7%-a tartozik más keresztény egyházhoz. A lakosság 6,2%-a tekinti magát iszlám vallásúnak, 0,35%-a zsidó vallásúnak és 0,2%-a buddhistának (2005).[19]
Şehitlik-mecset Berlin legnagyobb iszlám imaháza.
Nyelv
A német nyelv ma az egyetlen hivatalos nyelv Berlinben. A Berlinisch vagy Berlinerisch egy dialektus, melyet Berlinben, illetve Berlin környékén beszélnek. Nyelvészetileg a Berlinerisch ún. metrolektnek számít, azaz egy nagyvárosi nyelv, mely nem a helyi gyökerekből fejlődött ki, hanem különböző dialektusok egyvelegéből, melyet a Németország különböző részéről érkezett bevándorlók hoztak magukkal. Ennek során a Berlinerisch számtalan szót és kifejezést vett át más német dialektusokból valamint nyelvekből (például flamand, jiddis, francia). A Berlinerisch a történelem során inkább az egyszerű emberek nyelve volt, a műveltebb rétegek igyekeztek mindig Hochdeutschot beszélni. Az NDK idején ez megváltozott, az NDK fővárosának nyelve elterjedt a műveltebb rétegek körében is. Ma is megfigyelhető, hogy a város keleti felében a Berlinerisch elterjedtebb mint a nyugati városrészekben. A nem-berliniek vagy az újonnan érkezettek jellemzően átvesznek szavakat és kifejezéseket a Berlinerischből, de a dialektus folyamatos használatát továbbra sem tekintik választékosnak.
Gazdaság
Berlin a 19. század végén már Európa egyik jelentős ipari központja volt. A város nevéhez kötődő cégek például a Siemens (alapítva 1847), a Borsig (alapítva 1837), az AEG (alapítva 1883) és az 1864-ben alapított Schering AG. A II. világháborúban Berlin gépgyártása és elektrotechnikai ipara a fegyvergyártás szolgálatába állt. A város bombázása és a berlini harcok az ipari termelést teljesen tönkretették.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/47/Treptowers%2C_Alt-Treptow%2C_Berlin%2C_1705252213%2C_ako.jpg/220px-Treptowers%2C_Alt-Treptow%2C_Berlin%2C_1705252213%2C_ako.jpg)
Az infrastruktúra és az ipar újjáépítése a háború után sok helyen szó szerint a nulláról indult. A város politikai kettéosztottsága és Nyugat-Berlin blokádja nem kedvezett a gazdaság újjáéledésének. Fontos segítséget jelentett Nyugat-Berlin számára a Marshall-terv. Mivel a város nyugati fele a blokád óta nem számított biztonságos helynek, a cégek nem szívesen települtek Nyugat-Berlinbe, amit a nyugat-német politika szubvenciókkal próbált ellensúlyozni. A Berlin-szubvenciók fontos szerepet játszottak a város gazdasági életében és részesei annak, hogy közvetlenül a rendszerváltozás után a város gazdasága nem indult akkora fejlődésnek, amekkorát az elemzők vártak.
Kelet-Berlin az NDK gazdaságának a központja volt. Ennek ellenére a merev, centralizált és ugyancsak agyontámogatott kelet-berlini tervgazdálkodás soha nem tudott a nemzetközi gazdasági vérkeringésbe bekerülni; leginkább az elavult műszerek és a nyersanyag- valamint devizahiány akadályozta ebben. A rendszerváltozás után a vasfüggöny mögötti politikai rendszerek összeomlásával omlott össze a kelet-berlini gazdaság is. A nyugat-német gazdaság – érthetően – nem vásárolta az elavult és versenyképtelen kelet-német termékeket, inkább abban volt érdekelt, hogy a saját termékeit keleten el tudja adni.
Kelet-Berlin újjáépítése 1990 óta rohamléptekkel haladt és óriási sikernek számít. A kelet-berlini infrastruktúra és lakásállomány felújítása sok millió euró közpénzbe került. Ennek eredményeképpen elmondható, hogy az életszínvonal a város valaha keleti felében elérte, sok helyen meg is haladja, az egykori nyugati városrészek életszínvonalát.
Berlin bruttó hazai terméke 2021-ben 163 milliárd €.[20]
Technológia
A mai Berlin gazdaságának húzóágazatai a következők: biotechnológia, gyógyszeripar, megújuló energiaipar (ezen belül leginkább a napenergia hasznosítása), média, turizmus. A gazdaságra egyre inkább jellemző a kutatás-fejlesztés valamint a média (filmgyártás, elektronikus és írott sajtó) ágazat fejlődése, ami főként a város hagyományosan kiemelkedő és nemzetközileg elismert egyetemeinek valamint a kreatív munkavállalók magas koncentrációjának eredménye.
Tipikus berlini sikertörténet Adlershof tudományváros (Wissenschafts- und Wirtschaftsstandort Adlershof, WISTA). Az azóta megszűnt NDK Tudományos Akadémiájának épületeiben kutatók ezrei maradtak a rendszerváltás után munka nélkül. Nagy részük a 90-es évek elején cégeket alapított, melyekben szellemi tőkéjüket tovább tudták hasznosítani. A sikeresebb vállalkozásokat Berlin a 90-es években támogatni kezdte. Ma (2008 eleje) 13 400-an dolgoznak a közben megalakult vagy odatelepedett 793 cégben és a 6 egyetemi és 12 egyetemektől független kutatóintézetben Adlershof területén, az állami támogatás már csak 3,4%-a a forgalomnak (1,4 milliárd euró 2007-ben).[21]
A legnagyobb foglalkoztató
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/02/Potsdamer_Platz%2C_Berlin%2C_151024%2C_ako.jpg/220px-Potsdamer_Platz%2C_Berlin%2C_151024%2C_ako.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/d0/2016_Charite_Hospital.jpg/220px-2016_Charite_Hospital.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/81/Siemensturm_01.jpg/220px-Siemensturm_01.jpg)
Az alábbi nagyobb cégek központja található Berlinben: Springer, Bayer Pharma, Berlin-Chemie, Deutsche Bahn, Siemens, Universal Music Group, Vattenfall Europe.
A 20 legnagyobb foglalkoztató a városban (foglalkoztatottak száma, 2015):[22]
Foglalkoztató | Foglalkoztatottak száma |
---|---|
Deutsche Bahn | 19 504 |
Charité – Universitätsmedizin Berlin | 16 850 |
Vivantes Netzwerk für Gesundheit GmbH | 14 909 |
Berliner Verkehrsbetriebe (BVG) AöR | 14 045 |
Siemens | 11 575 |
EDEKA MindenHannover Stiftung & Co. KG | 7 627 |
Deutsche Telekom | 6 900 |
Mercedes Benz Group | 6 500 |
Deutsche Post DHL Group | 6 500 |
WISAG Gruppe | 6 215 |
Dussmann Group | 5 950 |
Securitas | 5 800 |
Kaiser ́s Tengelmann GmbH | 5 783 |
Berliner Stadtreinigung | 5 446 |
Gegenbauer Holding SE & Co. KG, Berlin | 4 891 |
Axel Springer SE | 4 788 |
Vattenfall | 4 759 |
Bayer Pharma | 4 500 |
Zalando SE | 4 500 |
Berliner Wasserbetriebe | 4 430 |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/0a/Hotel_Adlon_%28Berlin%29.jpg/220px-Hotel_Adlon_%28Berlin%29.jpg)
Turizmus
Berlin az egyik nagyváros, ahol világviszonylatban is sok turista jár. 2001-ben 11 millió éjszakát töltöttek el a német fővárosban. 2017-ben ez a szám 31,2 millió éjszaka volt.[23] London után Berlin Európa leglátogatottabb városa.[24] A külföldi turisták teszik ki a látogatók egyharmadát. Ők főleg az Egyesült Királyságból, az Egyesült Államokból, Hollandiából és Olaszországból érkeznek.
Berlin legismertebb bevásárlósétánya a Kurfürstendamm, ahol számos üzlet, hotel és étterem található. A második világháborúban megsemmisült Vilmos császár-emléktemplom is itt van, amely 1891 és 1895 között épült. A Kurfürstendamm keleti meghosszabbítása a Tauentzienstraße. Itt található a KaDeWe (Kaufhaus des Westens), az egyik legnagyobb áruház az európai kontinensen. Az Europa-Center Mercedes-csillaggal koronázott toronyépülete 22 emeletes, benne számos étterem, iroda és bolt található.
Energiaellátás
A háború után Nyugat-Berlint a Reuter-West hőerőmű és a Wilmersdorf hőerőmű látta el villamos energiával.
Közlekedés
Közösségi közlekedés
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/0d/Hauptbahnhof_Berlin.jpg/220px-Hauptbahnhof_Berlin.jpg)
Berlin közösségi közlekedése a német viszonyokhoz képest is fejlettnek mondható. Berlin és Brandenburg tartományok, valamint a járások és járási jogú városok közlekedési szövetséget hoztak létre Verkehrsverbund Berlin-Brandenburg (VBB) néven.[25] A VBB révén többek között egységes tarifarendszer jött létre, amely mindkét tartomány területét lefedi, és a közösségi közlekedés minden ágazatára kiterjed.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/36/Berlin-_Bahnhof_Westkreuz-_Richtung_Nord-_S-Bahn_Berlin_DBAG-Baureihe_481_10.8.2009.jpg/220px-Berlin-_Bahnhof_Westkreuz-_Richtung_Nord-_S-Bahn_Berlin_DBAG-Baureihe_481_10.8.2009.jpg)
A városban 16 S-Bahn, 9 U-Bahn, 24 villamos- és körülbelül 200 autóbuszvonal üzemel. Az S-Bahnt a Deutsche Bahn, a helyi közösségi közlekedést a városi tulajdonú BVG üzemelteti.
- A berlini vasútállomások
- Berlin Hauptbahnhof, a központi pályaudvar
- Bahnhof Friedrichstraße, az egyik legfontosabb határátkelőhely volt az egykori Kelet- és Nyugat-Berlin között.
- Ostbahnhof volt nevei: 1842–1881: Frankfurter Bahnhof, 1881–1950: Schlesischer Bahnhof, 1950–1987: Ostbahnhof, 1987–1998: Hauptbahnhof
- Zoologischer Garten (Zoo), ahol számos metró- és autóbuszvonal találkozik. Ez a végállomása a 100-as és 200-as „városnéző” buszjáratoknak is. Az egykori Nyugat-Berlin legfontosabb vasúti csomópontja.
- Bahnhof Lichtenberg
- Potsdamer Platz
- Südkreuz
- Gesundbrunnen
- Spandau
- Wannsee
Közúti közlekedés
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/b2/BikeGirlBerlin.jpg/220px-BikeGirlBerlin.jpg)
A város körül fut az A10-es autópálya (berlini körgyűrű). Az A111-es autópálya északnyugat felé halad Hamburg és Rostock irányába. Az A113-as délkeletre Drezdába és Cottbusba, azonban ez még nem készült el teljes mértékben. Az A115-ös autópálya Hannoverrel és Lipcsével köti össze Berlint.
Az A100-as autópálya a városon belül vezet. Budapesttől eltérően a legnagyobb kereszteződésekben is lehet balra kanyarodni, amely a szembejövő forgalom és a város keleti felén a villamosforgalom ellenére működik.
Kerékpáros közlekedés
Jelentős a város biciklistársadalma is, többek között a kiépített kerékpársávoknak és a villamos-, U- és S-Bahn vonalakon engedélyezett kerékpárszállításnak köszönhetően.
A városból indul ki a Berlin-Koppenhága kerékpárút.
Légi közlekedés
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/45/Berlin_Brandenburg_Airport_Terminal_1.jpg/220px-Berlin_Brandenburg_Airport_Terminal_1.jpg)
Berlin és a körülötte elhelyezkedő Brandenburg állam egyedüli nemzetközi repülőtere az új Berlin-Brandenburg repülőtér (BER). A repülőtér a korábbi Tegel, illetve Schönefeld reptereket váltotta le 2020-ban.
A repülőteret Berlin belvárosából regionális (expressz-)vonatokkal (RB14, RE7), illetve az "FEX" (németül: Flughafen-Express) névre keresztelt repülőtéri-expresszel a leggyorsabb megközelíteni.
Megközelítése közúton (A113), busszal, illetve S-Bahn-nal (S9) is lehetséges.
Belvízi hajózás
Berlin a szövetségi hajózási útvonal keleti központja. A városban három vízi útvonal van. Négy kikötő található Berlinben: az Osthafen, a Neukölln, a Südhafen és a Westhafen.
Kultúra
Építészet
- 1788 és 1791 között épült a Brandenburgi kapu, amely ma Berlin egyik jelképe. Ez a kapu egy oszlopos előcsarnok, amely az athéni Akropolisz mintájára épült 12 dór oszlopból áll. A tetején egy fogat van, amelyen Viktória van, a győzelem istennője. A kapu az Unter den Linden nyugati végében áll, a Múzeum-sziget és a berlini dóm szomszédságában. A Múzeum-sziget 1999 óta a világörökség része.
- Ezen a területen 1743-ban épült fel rokokó stílusban a Német Állami Opera, 1774 és 1780 között az Állami Könyvtár, 1747 és 1773 között a Szent Hedvig katedrális, Berlin érseki székesegyháza. A francia dóm a Gendarmenmarkton a 17. században épült.
- A Potsdamer Platz egy kereskedelmi csomópont a város szívében. 1741-ben I. Frigyes Vilmos porosz király rendelete miatt tervezték. A tér 1940-ig Európa legforgalmasabb közlekedési csomópontja volt.
- A Brandenburgi kapu közelében található az 1884 és 1984 között épült Reichstag. 1933. 1999 óta a Bundestag székhelye ez az épület.
- A Checkpoint Charlie a leghíresebb katonai ellenőrzőpont volt a vasfüggöny berlini szakaszán.
- A Spree-sziget mellett található az Alexanderplatz. Itt áll Berlin egyik nevezetessége, az Uránia világóra. A közelében található a 368 méter magas tévétorony, a gótikus Mária-templom és a Vörös Városháza. Két szobor áll itt, az egyik egy nőt és egy férfit ábrázol. Ezzel emlékeznek arra, hogy sokan segédkeztek a romok eltávolításában a második világháború után. A városközpont keleti végében található a Prenzlauer városrész és a bevásárlóutcák, a Schönhauser Allee és a Kastanienallee.
- Az Oranienburger Straße volt a második világháború előtt a zsidó negyed központja. A világégést követően újjáépítették az 1866-ban épült zsinagógát. 1995-ben nyitották meg újra, ma az épületet tanításra használják. Északra található a régi zsidótemető. Sokkal ismertebb azonban a Berlin-Weißensee-ben található zsidótemető, amely Európa legnagyobbika.
- Charlottenburgban található az Olimpiai Stadion, amelyet az 1936. évi nyári olimpiai játékokra építettek. További látnivaló még az 1695-ben épült Charlottenburg-kastély, a Spandau citadella és a Glienicke-kastély.
- A második világháború után a megosztott Berlinben nagyravágyó tervekkel álltak elő. Kelet-Berlinben, a mai Karl-Marx-Allee-n a szocialista klasszicizmus szellemében kezdtek építkezni. A város nyugati felében a modern építészet jegyei figyelhetőek meg. Új felhőkarcolókat, magasházakat építettek, ugyanakkor a város korábbi épületeit helyreállították.
- Berlin megalapításának 750. évfordulójára újjáépítették a Nikolai-negyedet, amely a város legrégebben épült része (1987).
Múzeumok
![]() ![]() ![]() ![]() ![]() |
Berlin számos múzeuma a Múzeum-szigeten található, köztük: Bode Múzeum, Pergamonmúzeum, Neues Museum, Altes Museum, Alte Nationalgalerie, James Simon Galéria, Humboldt Fórum.
1904-ben a Bode Múzeum megnyitásával teret kapott az iszlám kultúra művészete is, amely a Pergamonmuseum 1930-as megnyitásával (mivel ez egy önálló múzeum lett) az új múzeumba költözött. A 8.-tól a 19. századig terjedő, Spanyolország és India között élő iszlám népek művészete mellett a fő vonzó erő a Mschatta-Fassade, amely egy iszlám sivatagi kastélyból származik, és II. Abdul-Hamid oszmán szultán ajándékozta II. Vilmos császárnak. Még ma is megtalálhatóak a kastély romjai a jordániai Ammán repülőtere közelében.
Berlin huszadik századi saját történelmével is sok múzeum foglalkozik. Mind a Harmadik Birodalom éveit, mind a világháború és az újraegyesítés között eltelt időszakot jól feldolgozták a különféle múzeumok, mint például az NDK Múzeum, a Stasi Múzeum vagy a Haus am Checkpoint Charlie.[26]
|
|
Színházak és operák
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/6a/Fpalastberlin.jpg/220px-Fpalastberlin.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/fa/IvoGorillaBerlin.jpg/220px-IvoGorillaBerlin.jpg)
- Admiralspalast
- Berliner Ensemble
- Friedrichstadt-Palast
- Deutsche Oper
- Deutsches Theater
- Komische Oper
- Maxim-Gorki-Theater
- Renaissance Theater
- Staatsoper Unter den Linden
- Theater des Westens
- Theater und Komödie am Kurfürstendamm
- Volksbühne
Kirándulóhelyek
Leglátogatottabb kirándulóhelyek: a Charlottenburgi park; a Berlini Állatkert, a Jungfernheide, a Plötzensee a Spreetől északra; a Tegeli erdő, a hasonló nevű tóval; a város északnyugati határán a Spandaui erdő terül el, Charlottenburgtól délnyugatra pedig a Grunewald, számos szórakozóhellyel, délre van továbbá a Hasenheide, szintén gazdag mulatóhelyekben, a város délkeleti részén található a Treptow park.
Oktatás
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/0a/TUBerlin2021.jpg/220px-TUBerlin2021.jpg)
Egyetemi város, legnagyobb múltra a Humboldt Egyetem tekint vissza, a kettéosztottság nyomán a nyugati városrészben alakult meg a Freie Universität (Szabad Egyetem), majd a külön műszaki egyetem (Technische Universität Berlin).[27] A Humboldt Egyetemen közel 38 000 diák tanul, míg a Freie Universitäten ennél 3000-rel kevesebben. A Freie Universität 2007. október 19-én elnyerte az elitegyetem státuszt és így a kutatás támogatásáért többletfinanszírozást kap az államtól. A Humboldt Egyetem és a Freie Universität közös orvosi kara a Charité, mely egyben Európa legnagyobb egyetemi klinikája is. Az egyetemek mellett 70 kutatóintézet található a városban, melyekben összesen 50 000 kutató dolgozik.
Felsőoktatási intézmények
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/01/Berlin-Mitte_Humboldt-Uni_05-2014.jpg/220px-Berlin-Mitte_Humboldt-Uni_05-2014.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/a2/Freie_Universitaet_Berlin_%28Berlin_-_Free_University%29_-_geo.hlipp.de_-_35927.jpg/220px-Freie_Universitaet_Berlin_%28Berlin_-_Free_University%29_-_geo.hlipp.de_-_35927.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/b5/Campus-Wilhelminenhof-Berlin.jpg/220px-Campus-Wilhelminenhof-Berlin.jpg)
Egyetemek:
- Szabad Egyetem (Freie Universität Berlin)
- Humboldt Egyetem (Humboldt Universität zu Berlin)
- Műszaki Egyetem (Technische Universität Berlin)
- Művészeti Egyetem (Universität der Künste Berlin)
Szakiskolák:
- Alice Salomon Szociális munkás és Szociálpedagógus Szakiskola (ASFH)
- Evangélikus Szakiskola (EFB)
- Technikai és Gazdasági Szakiskola (HTW)
- Közigazgatási és Jogi Szakiskola (FHVR)
- Gazdasági Szakiskola (HWR)
- Szociális Katolikus Főiskola (KHSB)
- Technikai Szakiskola (BHT)
Művészeti főiskolák:
- Német Film- és Televíziós főiskola (DFFB)
- Hans Eisler Zenei főiskola (HfM)
- „Ernst Busch“ Színészképző főiskola (HfS)
- Berlin-Weißensee-i Művészeti Főiskola (KHB)
Magánfőiskolák:
- bbw-hochschule (bbw)
- ESCP Gazdasági Főiskola
- European School of Management and Technology (ESMT)
- Oekonomie & Management Főiskola (FOM)
- Hertie School
- OTA Főiskola
- Bard College Berlin
- Touro College Berlin
- CODE University of Applied Sciences
Iskolarendszer
Berlinben egy hatéves alapiskolát és egy háromtagú felsőiskolarendszert kell a diákoknak elvégezni. A felsőiskolarendszer a fő- és reáliskolát, a gimnáziumot illetve a gyűjtőiskolát takarja.
2004 februárjában egy új iskolatörvényt fogadtak el. A törvény szerint az érettségit 12 év után le lehet tenni a korábbi 13 év helyett. A központi érettségi alá tartozó tárgyak a következők lettek: német nyelv és irodalom, matematika és idegen nyelv.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/1a/FOKUSBerlin.jpg/220px-FOKUSBerlin.jpg)
Kutatás
- Nemzetközi Matematikai Unió (IMU)
- Robert Koch Intézet (RKI)
- Max Planck Társaság (Max Planck Gesellschaft)
- Berlin-Brandenburgische Akademie der Wissenschaften
- Max-Delbrück-Centrum für Molekulare Medizin (MDC)
- Zuse-Institut Berlin (ZIB)
- Deutsches Institut für Wirtschaftsforschung (DIW)
Média
Berlinben van több regionális és országos rádió- és televízióvállalat központja. Ilyen a Das Erste, a ZDF és az RTL.
Hivatalos adók
|
Magántelevíziók
|
Magánrádiók
|
Újságok
Berlin legnagyobb újságja a Stadt Deutschlands. A legtöbben a Berliner Zeitungra fizetnek elő. A városban ezenkívül több kulturális és politikai lap is megjelenik: Freitag, Junge Freiheit, Jungle World. Ezenkívül több bulvárújság is van a városban: Bild Berlin és a Berliner Kurier. Az újságok mellett hirdetőlapokat is árulnak. Ilyen lap a Zweite Hand, a Berliner Abendblatt, a Berliner Woche és a Tip. Említésre méltó még a die tageszeitung nevű baloldali alternatív-zöld lap jelenléte is, mely nemrég elérte azt, hogy a Kochstrasse az 1968-as német diáklázadások hőséről, Rudi Dutschkéről legyen elnevezve.
Sport
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/cd/Olympiastadion_Berlin_2015.jpg/220px-Olympiastadion_Berlin_2015.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/68/Clp_20090708_Alte_F%C3%B6rsterei_Er%C3%B6ffnungsspiel_3.jpg/220px-Clp_20090708_Alte_F%C3%B6rsterei_Er%C3%B6ffnungsspiel_3.jpg)
Berlinben számos sportegyesület tevékenykedik. Némely egyesület a profiligában is szerepel. A labdarúgásban a Hertha BSC és az FC Union Berlin, a jéghokiban az Eisbären, a kosárlabdában az Alba és az amerikai futballban a Berlin Thunder. A város csapata a Bundesligában a Hertha BSC, ahol korábban Varga Zoltán, majd Dárdai Pál játszott és a közelmúltig Király Gábor védett. A röplabdában a fővárosnak 3 együttese is van. A legismertebb az SC Charlottenburg. A vízilabda legismertebb csapata a Spandau 04, amely 1979 és 2007 között (kivéve 1993 és 2006) német bajnok volt. Berlin egyik legnagyobb sporteseménye a minden évben megrendezésre kerülő Berlin-maraton.
Klub | Sportág | Alapítása | Liga | Találkozóhely |
---|---|---|---|---|
Hertha BSC | Labdarúgás | 1892 | Bundesliga | Olimpiai stadion |
1. FC Union Berlin | Labdarúgás | 1966 | Bundesliga | Stadion an der Alten Försterei |
ALBA Berlin | Kosárlabda | 1991 | BBL | Mercedes Benz Arena |
Eisbären Berlin | Jégkorong | 1954 | Német jéghoki liga (DEL) | Mercedes Benz Arena |
Berlin Recycling Volleys | Röplabda | 1911 | DVB | Max-Schmeling-Halle |
Füchse Berlin | Kézilabda | 1891 | 1. Bundesliga | Max-Schmeling-Halle |
Wasserfreunde Spandau 04 | Vízilabda | 1904 | Német férfi vízilabda-bajnokság | Sporthalle Schöneberg |
Olimpia
1936-ban Berlinben rendezték meg a nyári olimpiát, amely 1936. augusztus 1-16. között volt. 49 nemzet 3961 sportolója vett részt a játékokon.
A magyar sportolók közül aranyérmet nyertek: Csák Ibolya (magasugrás), Zombori Ödön (birkózás), Kárpáti Károly (birkózás), Lőrincz Márton (birkózás), Harangi Imre (ökölvívás), Elek Ilona (tőrvívás), Csik Ferenc (úszás), a kardvívó- és a vízilabdacsapat.
Filmművészet
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/hu/thumb/9/93/Good_bye%2C_Lenin_filmkocka.jpg/220px-Good_bye%2C_Lenin_filmkocka.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/ed/Berlinale-Palast_im_Februar_2022_w%C3%A4hrend_der_Berlinale_Roter_Teppich_f%C3%BCr_jedermann_A.jpg/220px-Berlinale-Palast_im_Februar_2022_w%C3%A4hrend_der_Berlinale_Roter_Teppich_f%C3%BCr_jedermann_A.jpg)
Az alábbi filmek Berlinben készültek, ill. Berlinről szólnak:
- Berlin, egy nagyváros szimfóniája (Berlin: Die Sinfonie der Großstadt)
- Emil és a detektívek (Emil und die Detektive)
- Németország a nulladik évben (Deutschland im Jahre Null)
- Egy, kettő, három (Eins, Zwei, Drei)
- Cabaret
- Paul és Paula története (Die Legende von Paul und Paula)
- Christiane F.
- Berlin felett az ég (Der Himmel über Berlin)
- Linie 1
- A lé meg a Lola (Lola rennt)
- Sonnenallee
- Good bye, Lenin!
- A Bourne-csapda
- A mások élete (Das Leben der Anderen)
Filmfesztiválok
- A Berlini Nemzetközi Filmfesztivál (Internationale Filmfestspiele Berlin, röviden Berlinale) évente megrendezésre kerülő „A” kategóriás filmfesztivál.
- Venus Award
Híres emberek
Itt születtek
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/2d/Marlene_Dietrich_in_No_Highway_%281951%29_%28Cropped%29.png/170px-Marlene_Dietrich_in_No_Highway_%281951%29_%28Cropped%29.png)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/3e/Konrad-Zuse-H%C3%BCnfeld-JMUnger.jpg/170px-Konrad-Zuse-H%C3%BCnfeld-JMUnger.jpg)
- II. Frigyes Vilmos (1744–1797), porosz fejedelem
- Alexander von Humboldt (1769–1859), tudós
- Max Liebermann (1847–1935), festő
- Walther Rathenau (1867–1922), politikus
- Albert Reiß (1870–1940), operaénekes
- Leo Frobenius (1873-1938), etnológus és régész, a kulturális morfológia módszerének és a frankfurti etnológiai iskola megteremtője
- Gustav Stresemann (1878–1929), államférfi
- Walter Gropius (1883–1969), épitész
- Wilhelm Furtwängler (1886–1954), zenész
- Walter Benjamin (1892–1940) filozófus
- Herbert Marcuse (1898–1979), filozófus
- Alfred Kantorowicz (1899–1979) német irodalomtörténész, jogász, kritikus, publicista
- Marlene Dietrich (1901–1992), színésznő, énekesnő
- Werner Forßmann (1904–1979) orvos, a szívkatéter „feltalálója”
- Max Delbrück (1906–1981) genetikus és biofizikus, a vírusok genetikájának és szaporodásának kutatója, fiziológiai és orvostudományi Nobel-díjas (1969)
- Konrad Zuse (1910–1995) építész, az első működőképes számítógép megalkotója
- Ingeborg Hunzinger (1915–2009), szobrász, politikus
- Helmut Newton (1920–2004), fotográfus
- Angelica Domröse (1941), német színésznő
- Klaus Wowereit (1953), politikus
- Nina Hagen (1955), énekes
- Jérôme Boateng (1988)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/5a/Brothers_Grimm_Blow.jpg/170px-Brothers_Grimm_Blow.jpg)
Itt haltak meg
- Georg Wilhelm Friedrich Hegel (Stuttgart, 1770. augusztus 27. – Berlin, 1831. november 30.), filozófus
- Karl Friedrich Schinkel (Neuruppin, 1781. március 13. – Berlin, 1841. október 9.), régész
- Wilhelm Grimm (Hanau, 1786. február 24. – Berlin, 1859. december 16.), író
- Jacob Grimm (Hanau, 1785. január 4. – Berlin, 1863. szeptember 20.), író
- Theodor Fontane (Neuruppin, 1819. december 30. – Berlin, 1898. szeptember 20.), író
- Rosa Luxemburg (Zamość, 1871. március 5. – Berlin, 1919. január 15.), politikus
- Karl Liebknecht (Lipcse, 1871. augusztus 13. – Berlin, 1919. január 15.), politikus
- Adolf Hitler (Braunau am Inn, 1889. április 20. – Berlin, 1945. április 30.), kancellár
- Bertolt Brecht (Augsburg, 1898. február 10. – Berlin, 1956. augusztus 14.), író, dramaturg
- Richard von Weizsäcker, (Stuttgart, 1920. április 15. – Berlin, 2015. január 31.), Német Szövetségi Köztársaság elnöke
Híres mondatok a városról
(Klaus Wowereit, polgármester, 2004-ben egy televíziós interjúban)
„Ich bin ein Berliner.” („Berlini vagyok.”)
(John F. Kennedy, 1963-ban a berlini beszédében)
„Ihr Völker der Welt … schaut auf diese Stadt!” („Világ polgárai … nézzétek meg ezt a várost!”)
(Ernst Reuter, polgármester, 1948-ban a berlini blokád idején)
„Ich hab noch einen Koffer in Berlin.” („Még egy kofferem van Berlinben.”)
(Marlene Dietrich)
„Párizs mindig Párizs, de Berlin sohasem Berlin!”
(Jack Lang, francia kultúrminiszter)
Városkép
Jegyzetek
- ↑ Alle politisch selbständigen Gemeinden mit ausgewählten Merkmalen am 31.12.2022 (német nyelven). Szövetségi Statisztikai Hivatal, 2023. szeptember 21. (Hozzáférés: 2023. október 7.)
- ↑ Leading cities in cultural globalisations/Media(angol), GaWC, 2007. június 27.
- ↑ Berlin's art scene, … (angol), Los Angeles Times, 2007. július 6.
- ↑ H.G. Gengler: Regesten und Urkunden zur Verfassungs- und Rechtsgeschichte der deutschen Städte im Mittelalter. Erlangen 1863, S. 181–196.
- ↑ Berliner Unwillen. Diegeschichteberlins.de
- ↑ Az 1953. június 17-én történtek
- ↑ a b Städteverbindungen Berlins im Ausland Archiválva 2007. február 6-i dátummal a Wayback Machine-ben (letöltve: 2006. december 18.)
- ↑ Berlin und Kiew schließen Städtepartnerschaft. Süddeutsche Zeitung, 2023. szeptember 14.
- ↑ Statistischer Bericht: Einwohnerinnen und Einwohner im Land Berlin am 31. Dezember 2018 (german nyelven). Amt für Statistik Berlin-Brandenburg pp. 4, 13, 18–22. (Hozzáférés: 2019. február 23.)
- ↑ Statistisches Bundesamt: Statistisches Jahrbuch 2005 für die Bundesrepublik Deutschland
- ↑ Dmitry Bulgakov: Berlin is speaking Russians' language. Russiajournal.com, 2001. március 11. [2013. április 6-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2013. február 10.)
- ↑ Berlin wird farbiger. Die Afrikaner kommen – Nachrichten Welt am Sonntag – Welt Online (német nyelven). Die Welt , 2001. október 28. (Hozzáférés: 2011. június 2.)
- ↑ berlin.de (6 February 2009). "Zweites Afrika-Magazin "Afrikanisches Viertel" erschienen Bezirksbürgermeister Dr. Christian Hanke ist Schirmherr". Sajtóközlemény. Archiválva 2014. október 21-i dátummal a Wayback Machine-ben
- ↑ (2014. december 12.) „Hummus in the Prenzlauer Berg”. The Jewish Week. [2014. december 30-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2014. december 29.)
- ↑ 457 000 Ausländer aus 190 Staaten in Berlin gemeldet (german nyelven). Berliner Morgenpost , 2011. február 5. (Hozzáférés: 2019. április 28.)
- ↑ Fast jeder Dritte in Berlin hat einen Migrationshintergrund. www.rbb-online.de [halott link]
- ↑ Von Andrea Dernbach: Migration: Berlin will illegalen Einwanderern helfen – Deutschland – Politik – Tagesspiegel. Tagesspiegel.de, 2009. február 23. (Hozzáférés: 2011. szeptember 15.)
- ↑ "Zahl der Ausländer in Berlin steigt auf Rekordhoch", retrieved 13 June 2017.
- ↑ Weniger als die Hälfte aller Berliner ist religiös gebunden Archiválva 2009. január 11-i dátummal a Wayback Machine-ben, Statistisches Landesamt, 2007. június 17.
- ↑ Bruttoinlandsprodukt von Berlin von 1970 bis 2021 (in Millionen Euro). (német) Statista, (Hozzáférés: 2022. április 31.)
- ↑ Boomtown Adlershof (német), Der Tagesspiegel, 2008. április 12.
- ↑ Berliner Wirtschaft in Zahlen Archiválva 2016. december 20-i dátummal a Wayback Machine-ben (német) IHK Berlin, (Hozzáférés: 2022. április 31.)
- ↑ Berlin-Tourismus 2017 kaum noch gewachsen Archiválva 2018. június 26-i dátummal a Wayback Machine-ben, Berliner Morgenpost, 2022. június 2.
- ↑ Land Berlin stützt Tourismuswerbung, www.rbb-online.de, 2007. június 10.
- ↑ Verbundstruktur (német nyelven). Verkehrsverbund Berlin-Brandenburg, 2011. [2010. január 17-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2011. november 17.)
- ↑ Berlin legjobb múzeumai. iranyberlin.hu. (Hozzáférés: 2017. augusztus 16.)
- ↑ Mapping the World’s Knowledge Hubs Citylab.com (Hozzáférés: 2022. április 31.)
További információk
- https://www.berlin.de/ Hivatalos honlap
- Benjamin, Walter: Egyirányú utca. Berlini gyermekkor a századforduló táján (ford. Berczik Árpád, Szitás Erzsébet, Márton László, jegyz. Márton László), Atlantisz Könyvkiadó, Budapest, 2005 (Világváros), ISBN 9639165786
- Berlin látnivalói az Irány Berlinen (magyarul)
- Adam, Hans Christian: Berlin (német-angol-francia nyelvűek) ISBN 978-3-8228-1445-1
- Földényi F. László: Berlin sűrűjében ISBN 80-7149-761-4
- Omilanowska, Malgorzata: Berlin (Útitárs) ISBN 963-9090-97-2
- Mogyorósi Géza: Berlin kompakt ISBN 963-86564-9-2
- Rácz Róbert: Berlin, Budapest 2005, ISBN 963-86520-2-0
- Berlin, Sven: Alfred Wallis Primitive ISBN 1-900178-18-4
- Sven Regener: Berlin Blues ISBN 978-80-7149-926-8
- Térképvilág Kft.: Berlin és környéke, 1:26500
- Brian Richards: Berlin
- Bahm, Karl: Berlin, 1945: A végső leszámolás ISBN 963-19-3293-1
- Charmetant, J. - Lohr, S.: Berlin - Városjárók zsebkalauza ISBN 963-9547-34-4
- Kerékgyártó Béla (szerk.): Berlin átváltozásai. Typotex Kiadó, 2008. ISBN 978-963-9664-85-2
- EXBERLINER – angol nyelvű magazin Berlinről (angolul)
- Berlin régi térképeinek gyűjteménye Archiválva 2010. április 24-i dátummal a Wayback Machine-ben (angolul) (németül)
-
A Wikimédia Commons tartalmaz Berlin témájú médiaállományokat. -
A magyar Wikidézet további idézeteket tartalmaz Berlin témában.