„Felsőszeli” változatai közötti eltérés
[ellenőrzés folyamatban] | [ellenőrzés folyamatban] |
Hibajavítás |
Átszerkesztés |
||
36. sor: | 36. sor: | ||
I. e. 3550-3000 között a [[lengyeli kultúra]] népe élt itt. |
I. e. 3550-3000 között a [[lengyeli kultúra]] népe élt itt. |
||
A [[magyar törzsek]] [[900|900-ban]] kezdtek letelepedni a vidéken. |
|||
⚫ | |||
⚫ | Első temploma már a [[11. század]] végén állt. [[II. Géza magyar király|II. Géza]] [[1158|1158-ban]] említi meg először ''Selyként''. [[1217|1217-ben]] ''Zelyként'' említik. [[1233|1233-ban]], valamint [[1237]]-[[1240|40]] között már ''Utrapue Zeliként'' említik. 1237-ben ''Zele'' alakban a [[Pannonhalmi Bencés Főapátság|Győrszentmártoni Bencés Főapátság]] oklevelében említik, amely uradalmának része volt. [[IV. Béla magyar király|IV. Béla]] [[1246|1246-ban]] a [[heiligenkreuzi apátság]]nak adományozta. Templomát [[1271|1271-ben]] [[V. István magyar király|V. István]] oklevele is említi. [[I. Károly magyar király|I. Károly]] [[1313|1313-ban]] a [[Szécsényi Tamás]] [[ólubló|lubló]]i [[Várnagy (tisztség)|várnagynak]] adományozta. [[1355|1355-től]] [[Szécsényi Kónya]] [[Csejte|csejtei]] várnagy birtoka. [[1426|1426-ban]] említik először a mai nevén. A [[16. század]]ban a [[Thurzó család|Thurzó]] és a [[Báthori-család]] uradalmának része. [[1523|1523-ban]] kiváltságokat kapott. [[1524|1524-ben]] megépült az újabb [[Római katolikus egyház|római katolikus]] templom, amely nemsokára a falu lakosságával együtt [[evangélikus kereszténység|evangélikussá]] lett. A [[17. század]]ban már az [[Esterházy család]] [[sempte]]i uradalmának része, ezáltal [[1620|1620-ban]] [[Esterházy Miklós (nádor)|Esterházy Miklós]] [[Zólyom|zólyomi]] főudvarmester visszaadta a katolikusoknak a templomot, amelyet [[1770|1770-ben]] lebontottak. [[1708|1708-ban]] már iskoláját is említik. [[1817|1817-ig]] a [[cseklész]]i uradalom része volt. |
||
[[Vályi András]] szerint ''"Alsó, és Felső Szelly. Két magyar falu Pozsony Várm. Alsónak földes Ura Gr. Pálfy; Felsőnek pedig Gr. Eszterházy Uraságok, Alsó a’ Felsőnek filiája; lakosaik katolikusok, és evangelikusok, fekszenek egymástól, ’s Deákitól is fél órányira; határjaik jól termők, réttyeik, legelőjik elegendők; fájok is van."''<ref>{{Cite web |title=SZELLY. {{!}} Magyarország leírása – Vályi András {{!}} Kézikönyvtár |url=https://www.arcanum.com/hu/online-kiadvanyok/Lexikonok-magyarorszag-leirasa-valyi-andras-B764D/sz-BA078/szelly-BA1C2/ |work=www.arcanum.com |accessdate=2024-08-28 |language=hu}}</ref> |
[[Vályi András]] szerint ''"Alsó, és Felső Szelly. Két magyar falu Pozsony Várm. Alsónak földes Ura Gr. Pálfy; Felsőnek pedig Gr. Eszterházy Uraságok, Alsó a’ Felsőnek filiája; lakosaik katolikusok, és evangelikusok, fekszenek egymástól, ’s Deákitól is fél órányira; határjaik jól termők, réttyeik, legelőjik elegendők; fájok is van."''<ref>{{Cite web |title=SZELLY. {{!}} Magyarország leírása – Vályi András {{!}} Kézikönyvtár |url=https://www.arcanum.com/hu/online-kiadvanyok/Lexikonok-magyarorszag-leirasa-valyi-andras-B764D/sz-BA078/szelly-BA1C2/ |work=www.arcanum.com |accessdate=2024-08-28 |language=hu}}</ref> |
||
48. sor: | 50. sor: | ||
[[1938]]-[[1945|45]] között újra a [[Magyar Királyság (1920–1945)|Magyar Királyság]] része, ekkor [[Nyitra és Pozsony k.e.e. vármegye|Nyitra és Pozsony k.e.e. vármegyéhez]] tartozott. |
[[1938]]-[[1945|45]] között újra a [[Magyar Királyság (1920–1945)|Magyar Királyság]] része, ekkor [[Nyitra és Pozsony k.e.e. vármegye|Nyitra és Pozsony k.e.e. vármegyéhez]] tartozott. |
||
A [[Beneš-dekrétumok]] alapján [[1947|1947.]] [[január 23.|január 23-án]] a csehszlovák hadsereg által ostromgyűrűbe zárt községben elkezdődött a magyar lakosság az ország cseh részébe történő deportálása, ami összesen 240 családot (1013 személyt, közülük 126 hat éven aluli gyereket) érintett. Hátrahagyott házaikba [[Rózsahegy]] környéki szlovák telepesek költöztek be. A deportáltak többsége csak [[1949|1949-ben]] térhetett vissza. 1947. [[április 27.|április 27-én]] megkezdődött a [[Csehszlovák–magyar lakosságcsere|csehszlovák-magyar lakosságcsere]]. A több hónapon át tartó kitelepítések folyamán a község 1321 magyar lakosát (310 családot) toloncolták ki. Helyükre az áttelepülést önként vállaló [[magyarországi szlovákok]] érkeztek, elsősorban [[Tótkomlós]] és [[Békéscsaba]] környékéről.<ref>Zolczer László írása a Szabad Újság 2009. október 21-i lapszámában.</ref> |
A [[Beneš-dekrétumok]] alapján [[1947|1947.]] [[január 23.|január 23-án]] a csehszlovák hadsereg által ostromgyűrűbe zárt községben elkezdődött a magyar lakosság az ország cseh részébe történő deportálása, ami összesen 240 családot (1013 személyt, közülük 126 hat éven aluli gyereket) érintett. Hátrahagyott házaikba [[Rózsahegy]] környéki szlovák telepesek költöztek be. A deportáltak többsége csak [[1949|1949-ben]] térhetett vissza. 1947. [[április 27.|április 27-én]] megkezdődött a [[Csehszlovák–magyar lakosságcsere|csehszlovák-magyar lakosságcsere]]. A több hónapon át tartó kitelepítések folyamán a község 1321 magyar lakosát (310 családot) toloncolták ki. Helyükre az áttelepülést önként vállaló [[magyarországi szlovákok]] érkeztek, elsősorban [[Tótkomlós]] és [[Békéscsaba]] környékéről.<ref>Zolczer László írása a Szabad Újság 2009. október 21-i lapszámában.</ref> |
||
[[1957|1957.]] [[Július 17.|július 17-én]] Csehszlovákiába érkezett [[Ho Si Minh]] [[Vietnámi Demokratikus Köztársaság|észak-vietnámi]] elnök, aki többek között felkereste a helyi [[Mezőgazdasági termelőszövetkezet|Egyesült Földműves Szövetkezetet]].<ref>{{Cite web |title=60. vyrocie navstevy Ho Ci Mina v obci Horne Saliby - www.postoveznamky.sk |url=https://www.postoveznamky.sk/60-vyrocie-navstevy-ho-ci-mina-v-obci-horne-saliby |work=Informacny filatelisticky portal www.postoveznamky.sk |accessdate=2024-08-16 |language=Slovak |first=Vojtech |last=Jankovič}}</ref> |
|||
== Népessége == |
== Népessége == |
||
61. sor: | 65. sor: | ||
2001-ben 3134 lakosából 2100 magyar, 1001 szlovák, 32 egyéb és 1 német volt. |
2001-ben 3134 lakosából 2100 magyar, 1001 szlovák, 32 egyéb és 1 német volt. |
||
2011-ben 3220 lakosából 1953 magyar, 1165 szlovák, 70 ismeretlen, 10 cseh, 7 cigány, 5 ukrán, 5 egyéb, 2-2 |
2011-ben 3220 lakosából 1953 magyar, 1165 szlovák, 70 ismeretlen, 10 cseh, 7 cigány, 5 ukrán, 5 egyéb, 2-2 ruszin és orosz, valamint 1 szerb nemzetiségű volt.<ref>2011. évi népszámlálás.</ref> |
||
2021-ben 3198 lakosából 1822 (+55) magyar, 1197 (+50) szlovák, 133 ismeretlen, 42 (+7) egyéb, 2 (+2) cigány és 2 ruszin nemzetiségű volt.<ref>[https://ma7.sk/aktualis/somorjan-50-szazalek-alatt-a-magyarok-aranya-javitott-fulek-szembetuno-csokkenes ma7.sk]</ref> |
2021-ben 3198 lakosából 1822 (+55) magyar, 1197 (+50) szlovák, 133 ismeretlen, 42 (+7) egyéb, 2 (+2) cigány és 2 ruszin nemzetiségű volt.<ref>[https://ma7.sk/aktualis/somorjan-50-szazalek-alatt-a-magyarok-aranya-javitott-fulek-szembetuno-csokkenes ma7.sk]</ref> |
||
69. sor: | 73. sor: | ||
|összesen=3477 |
|összesen=3477 |
||
|magyar=3463 |
|magyar=3463 |
||
|szlovák= |
|szlovák= |
||
|német= |
|német= |
||
|egyéb= |
|egyéb= |
||
|megjegyzés='''*1910. évi népszámlálási adatok'''<ref>[http://www.foruminst.sk Fórum Kisebbségkutató Intézet]</ref> |
|megjegyzés='''*1910. évi népszámlálási adatok'''<ref>[http://www.foruminst.sk Fórum Kisebbségkutató Intézet]</ref> |
||
}} |
}} |
||
78. sor: | 82. sor: | ||
|magyar=2100 |
|magyar=2100 |
||
|szlovák=1001 |
|szlovák=1001 |
||
|német= |
|német= |
||
|egyéb=32 |
|egyéb=32 |
||
|megjegyzés='''*2001. évi népszámlálási adatok''' |
|megjegyzés='''*2001. évi népszámlálási adatok''' |
||
86. sor: | 90. sor: | ||
|magyar=1953 |
|magyar=1953 |
||
|szlovák=1165 |
|szlovák=1165 |
||
|német= |
|német= |
||
|nem kiderített=70 |
|nem kiderített=70 |
||
|megjegyzés='''*2011. évi népszámlálási adatok''' |
|megjegyzés='''*2011. évi népszámlálási adatok''' |
||
|roma=|cseh=|ukrán=|egyéb=|ruszin=|orosz=|szerb=}} |
|||
}} |
|||
|} |
|} |
||
⚫ | |||
⚫ | |||
⚫ | |||
⚫ | |||
⚫ | |||
⚫ | |||
⚫ | |||
⚫ | |||
⚫ | |||
⚫ | |||
⚫ | |||
== Nevezetességei == |
== Nevezetességei == |
||
120. sor: | 112. sor: | ||
* [[2017|2017-ben]] Ho Si Minh látogatásának 60. évfordulójára emléktáblát helyeztek el a községháza épületén. |
* [[2017|2017-ben]] Ho Si Minh látogatásának 60. évfordulójára emléktáblát helyeztek el a községháza épületén. |
||
* [[2022|2022-ben]] a csehszlovák-magyar lakosságcsere 75. évfordulójára emléktáblát helyeztek el a könyvtár épületén. |
* [[2022|2022-ben]] a csehszlovák-magyar lakosságcsere 75. évfordulójára emléktáblát helyeztek el a könyvtár épületén. |
||
⚫ | |||
⚫ | |||
⚫ | |||
⚫ | |||
⚫ | |||
⚫ | |||
⚫ | |||
⚫ | |||
⚫ | |||
⚫ | |||
⚫ | |||
== Kulturális élet, rendezvények == |
== Kulturális élet, rendezvények == |
||
141. sor: | 145. sor: | ||
*Danajka Lajos 1993: Felsőszeli története. Felsőszeli |
*Danajka Lajos 1993: Felsőszeli története. Felsőszeli |
||
*Filip Jaššo 2007: Stredoveké hrádky na západnom Slovensku. Musaica XXV, 123-140. |
*Filip Jaššo 2007: Stredoveké hrádky na západnom Slovensku. Musaica XXV, 123-140. |
||
*[[Szarka László (történész)|Szarka László]] - Tóth, K. 2010: [https://mek.oszk.hu/09400/09493/index.phtml Alsó- és Felsőszeli a 20. században I. Társadalomrajz két magyarlakta településről Szlovákiában |
*[[Szarka László (történész)|Szarka László]] - Tóth, K. 2010: [https://mek.oszk.hu/09400/09493/index.phtml Alsó- és Felsőszeli a 20. században I. Társadalomrajz két magyarlakta településről Szlovákiában.] ([[Magyar Elektronikus Könyvtár|MEK]]) Somorja-Komárom |
||
*[[Oros László]] 2011: A Felsőszeli ágostai hitvallású evangélikus egyház története. Felsőszeli |
*[[Oros László]] 2011: A Felsőszeli ágostai hitvallású evangélikus egyház története. Felsőszeli |
||
*[[Nevizánszky Gábor]] - Prohászka Péter 2020: Honfoglalás és kora Árpád-kori soros temetők és leletek katasztere - Szlovákia. Budapest, 42 No. 70. |
*[[Nevizánszky Gábor]] - Prohászka Péter 2020: Honfoglalás és kora Árpád-kori soros temetők és leletek katasztere - Szlovákia. Budapest, 42 No. 70. |
A lap 2024. augusztus 29., 20:52-kori változata
Felsőszeli (Horné Saliby) | |
Közigazgatás | |
Ország | ![]() |
Kerület | Nagyszombati |
Járás | Galántai |
Rang | község |
Első írásos említés | 1158 |
Polgármester | Dobosy Pál |
Irányítószám | 925 03 |
Körzethívószám | 00421 (0) 31 |
Forgalmi rendszám | GA |
Népesség | |
Teljes népesség | 3198 fő (2021. jan. 1.)[1] |
Népsűrűség | 92 fő/km² |
Földrajzi adatok | |
Tszf. magasság | 115 m |
Terület | 34.84 km² |
Időzóna | CET, UTC+1 |
Elhelyezkedése | |
![]() | |
![]() | |
Felsőszeli weboldala | |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Felsőszeli témájú médiaállományokat. | |
Sablon • Wikidata • Segítség | |
Adatok forrása: Szlovák Statisztikai Hivatal, http://obce.info |
Felsőszeli (szlovákul Horné Saliby) község Szlovákiában, a Nagyszombati kerületben, a Galántai járásban.
Fekvése
A mátyusföldi község a Kisalföldön, Galántától 9 km-re délre, a Dudvág partján fekszik.
Élővilága
2009-ben épült egy gólyafészek, amely 2013 körülig állt, használatlanul.
Története
I. e. 3550-3000 között a lengyeli kultúra népe élt itt.
A magyar törzsek 900-ban kezdtek letelepedni a vidéken.
Első temploma már a 11. század végén állt. II. Géza 1158-ban említi meg először Selyként. 1217-ben Zelyként említik. 1233-ban, valamint 1237-40 között már Utrapue Zeliként említik. 1237-ben Zele alakban a Győrszentmártoni Bencés Főapátság oklevelében említik, amely uradalmának része volt. IV. Béla 1246-ban a heiligenkreuzi apátságnak adományozta. Templomát 1271-ben V. István oklevele is említi. I. Károly 1313-ban a Szécsényi Tamás lublói várnagynak adományozta. 1355-től Szécsényi Kónya csejtei várnagy birtoka. 1426-ban említik először a mai nevén. A 16. században a Thurzó és a Báthori-család uradalmának része. 1523-ban kiváltságokat kapott. 1524-ben megépült az újabb római katolikus templom, amely nemsokára a falu lakosságával együtt evangélikussá lett. A 17. században már az Esterházy család semptei uradalmának része, ezáltal 1620-ban Esterházy Miklós zólyomi főudvarmester visszaadta a katolikusoknak a templomot, amelyet 1770-ben lebontottak. 1708-ban már iskoláját is említik. 1817-ig a cseklészi uradalom része volt.
Vályi András szerint "Alsó, és Felső Szelly. Két magyar falu Pozsony Várm. Alsónak földes Ura Gr. Pálfy; Felsőnek pedig Gr. Eszterházy Uraságok, Alsó a’ Felsőnek filiája; lakosaik katolikusok, és evangelikusok, fekszenek egymástól, ’s Deákitól is fél órányira; határjaik jól termők, réttyeik, legelőjik elegendők; fájok is van."[2]
Fényes Elek szerint „Szeli (Felső), magyar falu, Poson vármegyében, az előbbeni falutól egy kis óra járásnyira. Ugyancsak a Dudvágh mellett: 850 kath., 1100 evang., 30 ref., 8 zsidó lak. Van kath. paroch. temploma, és evang. anyaszentegyháza. Határa igen termékeny; legelője, rétje bőséggel. F. u. gróf Eszterházy József, de bir benne szép inscriptionalis jószágtot Benyovszky Péter kapitány is.” [3]
A trianoni békeszerződésig Pozsony vármegye Galántai járásához tartozott.
Az első Csehszlovák Köztársaság alatt Saliby Hornie/Felső - Szeli volt a hivatalos megnevezés.
1938-45 között újra a Magyar Királyság része, ekkor Nyitra és Pozsony k.e.e. vármegyéhez tartozott.
A Beneš-dekrétumok alapján 1947. január 23-án a csehszlovák hadsereg által ostromgyűrűbe zárt községben elkezdődött a magyar lakosság az ország cseh részébe történő deportálása, ami összesen 240 családot (1013 személyt, közülük 126 hat éven aluli gyereket) érintett. Hátrahagyott házaikba Rózsahegy környéki szlovák telepesek költöztek be. A deportáltak többsége csak 1949-ben térhetett vissza. 1947. április 27-én megkezdődött a csehszlovák-magyar lakosságcsere. A több hónapon át tartó kitelepítések folyamán a község 1321 magyar lakosát (310 családot) toloncolták ki. Helyükre az áttelepülést önként vállaló magyarországi szlovákok érkeztek, elsősorban Tótkomlós és Békéscsaba környékéről.[4]
1957. július 17-én Csehszlovákiába érkezett Ho Si Minh észak-vietnámi elnök, aki többek között felkereste a helyi Egyesült Földműves Szövetkezetet.[5]
Népessége
1828-ban 256 házában 1789 lakos élt, akik főként mezőgazdaságból éltek.[6]
1851-ben 1988 lakosából 1100 evangélikus, 850 római katolikus, 30 református és 8 zsidó volt.[7]
1910-ben 3477 lakosából 3463 magyar, 9 szlovák, 4 német és 1 egyéb anyanyelvű volt.
1938-ban 4145 lakosából 190 zsidó volt.
2001-ben 3134 lakosából 2100 magyar, 1001 szlovák, 32 egyéb és 1 német volt.
2011-ben 3220 lakosából 1953 magyar, 1165 szlovák, 70 ismeretlen, 10 cseh, 7 cigány, 5 ukrán, 5 egyéb, 2-2 ruszin és orosz, valamint 1 szerb nemzetiségű volt.[8]
2021-ben 3198 lakosából 1822 (+55) magyar, 1197 (+50) szlovák, 133 ismeretlen, 42 (+7) egyéb, 2 (+2) cigány és 2 ruszin nemzetiségű volt.[9]
|
|
|
Nevezetességei
- Szent Lőrinc tiszteletére szentelt egyhajós római katolikus temploma 1775-ben épült gróf Eszterházy Ferenc költségén, klasszicista stílusban Fellenthali Fellner Jakab tervei alapján. Presbitériuma poligonálisan végződik, a homlokzat fölött levő toronnyal és hozzáépített sekrestyével. Főoltáránál megtalálható Szent Lőrinc képe is. A főhomlokzat egyenes oromzatán csiga alakú díszítés van csúcsos tetőszerkezettel. A szentélyben a poroszsüveg-boltozat a csoportos oszlopsor ormain helyezkedik el, ami a hajóban is megtalálható. A templom oromzata falsávokkal, félköríves ablakkeretekkel szegélyezett. A tornyot pilaszterek tagolják, ami koronázópárkánnyal, órás számlappal és toronysisakkal végződik. 1823-ban leégett, torna azóta is csonkán állt. 1944-ben újból megsérült, de a többszöri felújítások során, 1975-ben tornyát is helyreállították építésének 200. évfordulójára.
- Egyhajós "türelmi" evangélikus temploma 1785-90 között épült. Szentélye poligonálisan végződő. Belseje egyenes mennyezetű, az oszlopain oldalsó matroneumok vannak. Harangtornyát 1830-ban építették. 1856-61 között neoklasszicista stílusba építették át, valamint tornyát is ekkor készítették el, ami kissé kiugró. Homlokzatát masszív pilaszterek és félköríves keretes ablakok tagolják. A torony alsó részét kordovánpárkány tagolja háromszög alakú timpanonpajzzsal, felső részén pilaszterek szegélyezik, majd háromszög alakú pajzsos koronázópárkány és atipikus barokk sisak zárja. Szószékoltára 1859-ből való, amelynek központi motívuma Aumaira Mihály pozsonyi festőművész "Jézus a Getszemáni-kertben" nevezetű oltárképe. A keresztelőkápolna 1878-ból, az orgona pedig szintén a 19. század második feléből való. 1934-ben finn lelkészek látogatták meg a templomot, amelyben találkoztak a helybeli leánykórus tagjaival is. A második világháború alatt tornya megsérült, végül 1976-ban állították helyre. 1988-ban folytatódtak a felújítások.
- A Nagykereszt az 1833-as és az 1855-ös kolerajárvány, valamint az 1849-es harcok helyi áldozatainak állít emléket.
- 1938-ban gazdasági növekedés indult meg, így az 1950-es évekbeli kőolajkutatás folyamán Felsőszeli és Deáki határában termálvizet találtak, melynek hasznosítására az 1970-es években három medencével, étteremmel, szállodával és autóskempinggel ellátott termálfürdőt létesítettek. Az állami tulajdonú létesítmény 1991-ben a két község közös tulajdonába került. Azonban az egy évtizednyi közös üzemelést követően további fejlesztésének eltérő megítélése miatt a létesítményt kettéosztották, amely így területileg ⅔ részben Deáki, ⅓ részben Felsőszeli tulajdona lett.
- Bibliotheca Pro Patria magán könyv- és kézirattár
- 1990 óta az idegenben elhunytak emlékére kopjafa áll a temető bejáratánál.
- Magyar tanítási nyelvű alapiskolája és óvodája 2001-ben vette fel a Széchenyi István nevet. A névadó emlékére az iskola parkjában egy Jozef Tkadlec öntötte harangot helyeztek el a Schmidt Róbert által faragott haranglábon, melyen egy Széchenyi-idézet olvasható: „Egynek minden nehéz, soknak semmi sem lehetetlen.”[11]
- 2017-ben Ho Si Minh látogatásának 60. évfordulójára emléktáblát helyeztek el a községháza épületén.
- 2022-ben a csehszlovák-magyar lakosságcsere 75. évfordulójára emléktáblát helyeztek el a könyvtár épületén.
Neves személyek
- Itt szolgált Okolicsányi János (1676–1736) plébános.
- Itt született 1701. november 2-án Nagy János jezsuita áldozópap.
- Itt szolgált Specziár Lajos (1821–1903) plébános, egyházkerületi jegyző.
- Itt szolgált Podmaniczky Pál (1885–1949) evangélikus lelkész.
- Itt élt Danajka Lajos helytörténész, a község díszpolgára. Két tűz között 1944–1946 (2001) című könyvében 40 visszaemlékező alapján állít emléket annak a 210 helybéli leventének, akiket 1944 decemberében katonai szolgálatra vittek a Német Birodalomba.
- Itt született 1925. április 15-én Juraj Fojtík történész, levéltáros.
- Itt élt Oros László (1952-2024) hadmérnök, helytörténész, könyvgyűjtő.
- Magyarország Nemzeti Kulturális Örökség Minisztériuma 2003-ban „Édes anyanyelvünk” címen meghirdetett pályázatának egyedüli felvidéki díjazottja Mészáros Magdolna volt, a helyi alapiskola pedagógusa.[12]
- Itt él Jakubecz Márta író, publicista, szerkesztő, pedagógus.
- Itt született 1982. június 22-én Borbély Borisz költő.[13]
Kulturális élet, rendezvények
- Csemadok
- Rozmaring énekkar
- Mátyus Néptánccsoport
- Bicskás zenekar
- Bercsényi Miklós Hagyományőrző Csapat
- 72. számú Szent Lőrinc cserkészcsapat Felsőszeli
- Farsangi Nótaest
- Felsőszeli Lovastalálkozó
- Szüreti felvonulás
- Felsőszeli találkozó és táncház
- Karácsonyi koncert
Jegyzetek
- ↑ The 2021 Population and Housing Census. Szlovák Statisztikai Hivatal
- ↑ SZELLY. | Magyarország leírása – Vályi András | Kézikönyvtár (magyar nyelven). www.arcanum.com. (Hozzáférés: 2024. augusztus 28.)
- ↑ Fényes Elek: Magyarország geographiai szótára, mellyben minden város, falu és puszta, betürendben körülményesen leiratik. Pest: Fényes Elek. 1851.
- ↑ Zolczer László írása a Szabad Újság 2009. október 21-i lapszámában.
- ↑ Jankovič, Vojtech: 60. vyrocie navstevy Ho Ci Mina v obci Horne Saliby - www.postoveznamky.sk (slovak nyelven). Informacny filatelisticky portal www.postoveznamky.sk. (Hozzáférés: 2024. augusztus 16.)
- ↑ Alsó- és Felsőszeli a 20. században I.
- ↑ Velemjáró: Felsőszeli | Településtár | Velemjáró (hu-HU nyelven). velemjaro.sk. (Hozzáférés: 2024. augusztus 16.)
- ↑ 2011. évi népszámlálás.
- ↑ ma7.sk
- ↑ Fórum Kisebbségkutató Intézet
- ↑ Új Szó 2001. október 29-i lapszáma.
- ↑ Az Új Szó 2004. szeptember 8-i lapszáma.
- ↑ Szlovákiai Magyar Írók Társasága
Források
- Móser Zoltán 1982: Moderato cantabile. Tiszatáj 36/12
- Danajka Lajos 1993: Felsőszeli története. Felsőszeli
- Filip Jaššo 2007: Stredoveké hrádky na západnom Slovensku. Musaica XXV, 123-140.
- Szarka László - Tóth, K. 2010: Alsó- és Felsőszeli a 20. században I. Társadalomrajz két magyarlakta településről Szlovákiában. (MEK) Somorja-Komárom
- Oros László 2011: A Felsőszeli ágostai hitvallású evangélikus egyház története. Felsőszeli
- Nevizánszky Gábor - Prohászka Péter 2020: Honfoglalás és kora Árpád-kori soros temetők és leletek katasztere - Szlovákia. Budapest, 42 No. 70.
Külső hivatkozások
- Felsőszeli képekben
- Felsőszeli Termálfürdő
- E-obce.sk
- Tourist-channel.sk
- Felsőszeli Szlovákia térképén
- Travelatlas.sk Archiválva 2007. március 2-i dátummal a Wayback Machine-ben.
- Panorama.sk