Vádudobri
Vádudobri (Vadu Dobrii) | |
![]() | |
A falu részlete a 20. század elején | |
Közigazgatás | |
Ország | ![]() |
Történelmi régió | Erdély |
Fejlesztési régió | Nyugat-romániai fejlesztési régió |
Megye | Hunyad |
Község | Bunyila |
Rang | falu |
Községközpont | Bunyila |
Irányítószám | 337164 |
SIRUTA-kód | 89071 |
Népesség | |
Népesség | 14 fő (2021. dec. 1.) |
Magyar lakosság | - |
Földrajzi adatok | |
Tszf. magasság | 1050 m |
Időzóna | EET, UTC+2 |
Elhelyezkedése | |
![]() | |
![]() | |
Sablon • Wikidata • Segítség |
Vádudobri (románul: Vadu Dobrii) falu Romániában, Erdélyben, Hunyad megyében.
Fekvése
[szerkesztés]A Ruszka-havas hegységben, hegytetőkön elhelyezkedő szórt település. Határát szűk és mély völgyek szabdalják. Vajdahunyaddal negyven kilométernyi út köti össze, de északról, Roskány felől is megközelíthető.
Nevének eredete
[szerkesztés]Román eredetű nevének jelentése '(a) Dobra gázlója'. A névadás motívuma érthetőbb, ha feltételezzük, hogy a hegység más falvaihoz hasonlóan eredetileg Vádudobri is patakvölgyben települt, és csak később húzódott fel a hegytetőre.
Története
[szerkesztés]Havasalföldi betelepülők alapították az 1740-es években. Élete 1882-ben változott meg alapvetően, amikor Lónyay Menyhért birtokán a vajdahunyadi vasgyár megkezdte az erdők kivágását és faszénné alakítását. 1882 és 1884 között 30,5 kilométer hosszú, gőzerővel működtetett sodronykötélpálya épült Vajdahunyadig, az erdőmunkásokból pedig a falu mellett egy húsz évig fennálló telep jött létre, amelyben 1898-ban állami (magyar tannyelvű) iskolát is alapítottak. 1904-re erdeit tarra vágták, és a munkások elköltöztek. Ugyancsak 1904-ben vált ki Nagyrunkból és alakult önálló községgé.[1]
Határában 1903-ban tárták fel a grunyuluji vasércbányát, amely ma már nem üzemel. Lakói 1956-ban kezdtek el városra, főként Vajdahunyadra költözni. A családok többsége elhagyta, főként az öregek maradtak a faluban.[2]
1850-ben 163, 2002-ben pedig 39 ortodox vallású román lakosa volt.
Nevezetességek
[szerkesztés]- Egykori katonai rakétabázis (26 hektáron).
- A kötélpálya kapcsolóállomásának romja.
Jegyzetek
[szerkesztés]Források
[szerkesztés]- Latinák Gyula: A Vajdahunyadi Magyar Királyi Vasgyár és tartozékai. Budapest, 1906
- A falu turisztikai célú honlapja[halott link]
Képek
[szerkesztés]-
Vádudobri viseletek a 20. század elején (Adler Lipót felvételei)