Váncsfalva
Váncsfalva (Oncești) | |
![]() | |
A volt váncsfalvi görögkatolikus fatemplom a máramarosszigeti szabadtéri néprajzi múzeumban | |
Közigazgatás | |
Ország | ![]() |
Történelmi régió | Máramaros |
Fejlesztési régió | Északnyugat-romániai fejlesztési régió |
Megye | Máramaros |
Község | Váncsfalva |
Rang | községközpont |
Irányítószám | 437037 |
SIRUTA-kód | 107341 |
Népesség | |
Népesség | 1519 fő (2021. dec. 1.) |
Magyar lakosság | - |
Népsűrűség | 73,56 fő/km² |
Földrajzi adatok | |
Tszf. magasság | 250 m |
Terület | 20,65 km² |
Időzóna | EET, UTC+2 |
Elhelyezkedése | |
![]() | |
![]() | |
Váncsfalva weboldala | |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Váncsfalva témájú médiaállományokat. | |
Sablon • Wikidata • Segítség |
Váncsfalva (románul: Oncești, jiddisül אונצ'שט) község Romániában, Máramaros megyében, a történeti Máramarosban.
Nevének eredete
[szerkesztés]Magyar és román nevét is a Váncs, később Váncsfalvi család alapítójáról kapta (Vancea, Oancea). Korábbi neve Váralja volt (1360, p. olachalis Waralia). 1405-ben Vanchukfalua, 1408-ban Varalya alio nomine Vanchokfalva, 1605-ben Váncsfalua néven fordult elő.
Fekvése
[szerkesztés]Az Iza mentén három km hosszan elnyúló falu Máramarosszigettől 12 km-re délkeletre. A község legmagasabb pontja, az Osoiul 717 méterrel emelkedik a tenger szintje fölé.
Népessége
[szerkesztés]A népességszám változása
[szerkesztés]Népessége 1880-tól a 20. század második feléig növekedett, 1992 óta viszont egyértelműen fogy.
Etnikai és vallási megoszlás
[szerkesztés]- 1880-ban 1070 lakosából 970 volt román, 72 német (jiddis) és 28 egyéb (cigány) anyanyelvű; 978 görögkatolikus, 67 zsidó és tíz római katolikus vallású.
- 2002-ben 1549 román nemzetiségű lakosából 1217 volt ortodox, 160 görögkatolikus és 160 pünkösdi hitű.
Története
[szerkesztés]Nagy Lajos 1360-ban adományozta Farksztán fia Váncsoknak Váralja olachalis birtokának nyugati felét, amelyre a későbbi Váncsfalva települt. Később román kisnemesi falu volt Máramaros vármegyében, családai közül kiemelkedtek a vármegyei közéletben jelentős szerepet játszó Jurák. 1691 előtt Kricsfaluból érkezett a faluba az a fatemplom, amely 1974 óta a máramarosszigeti szabadtéri néprajzi múzeumban áll. A hagyomány szerint a templomot idetelepedő kricsfalusiak hozták magukkal. Ugyancsak a helyi hagyomány szerint lakói egy része 1700 körül Tőkésbányára költözött. 1720-ban tizenkét nemesi és két jobbágytelkét írták össze. 1965-ben Barcánfalva községhez tartozott, 2004-ben kivált és önálló községgé alakult.[1]
A mai ortodox templom 1937–39-ben, a görögkatolikus 2000-ben épült.
Nevezetességek
[szerkesztés]- A falutól két és fél kilométerre északkeletre, a 414 méter magas Cetățeaua tetején 14. vagy 15. században épült vár lakótornyának maradványai. A hét és fél méteres oldalhosszúságú, két méteres falvastagságú épületből az egyik oldal romjai maradtak fenn.[2] Radu Popa szerint szinte teljesen megegyező lehetett a reketyefalvi lakótoronnyal.[3]
- Faragott máramarosi nagykapuk.
- Egy vasas és egy vasas–kénes ásványvízforrás.
- Bartók Béla az 1913 márciusában a helyi Pătru Drăguş nevű cigányhegedűs által, gitárkísérettel fonográfra játszott medvetáncot a Szonatina második tételében, az oșăneștét pedig a II. rapszódia friss tételében dolgozta fel.[4]
- 2011 augusztusa óta a falu mellett sportrepülőtér működik.[5]
Jegyzetek
[szerkesztés]- ↑ Legea nr. 84/2004 pentru înfiinţarea unor comune. Monitorul Oficial, 310. sz. (2004. április 7.)
- ↑ jupiter.elte.hu Archiválva 2015. július 23-i dátummal a Wayback Machine-ben (fényképekkel) (magyarul)
- ↑ Radu Popa: Studii și articole. Brașov, 2014, 21. o.
- ↑ Vera Lampert: Folk Music in Bartók's Compositions. Bp., 2008, 113. és 169. o.
- ↑ Graiul Maramureșului 2011. augusztus 8.