Fodor József (orvos)
Fodor József | |
Született | 1843. július 16.[1] Lakócsa |
Elhunyt | 1901. március 20. (57 évesen)[1] Budapest[2] |
Állampolgársága | magyar |
Nemzetisége | magyar |
Foglalkozása |
|
Iskolái |
|
Sírhelye | Fiumei Úti Sírkert |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Fodor József témájú médiaállományokat. | |
Sablon • Wikidata • Segítség |
Galántai Fodor József (Lakócsa, 1843. július 16. – Budapest, 1901. március 20.[3]) magyar orvos, egyetemi tanár, nemzetközileg elismert higiénikus, „közegészségünk első apostola”.
Élete
[szerkesztés]Pécsett a ciszterci gimnáziumban végzett 1860-ban,[3] majd orvosi tanulmányokat folytatott Bécsben és a Pesti Tudományegyetemen, ahol 1865-ben orvosdoktorrá avatták.[3] 1866-ban pályázat útján elnyerte az akkori államorvostani tanszék egyik tanársegédi állását Rupp János professzor mellett. 1868–69-ben kórboncnok főorvosi állást is vállalt a Szent Rókus Kórházban. 1869-ben egyetemi magántanárrá nevezték ki közegészségügyi témakörből, és hamarosan állami ösztöndíjat kapott, amellyel kétéves európai körútra indulhatott. Hosszabb időt töltött Münchenben Max Pettenkoffernél, aki a közegészségtannak mint önálló tudománynak úttörője, és első egyetemi tanszékének megalapítója volt, majd átlátogatott Hollandiába, Franciaországba és Angliába. Angliai útján szerzett különösen értékes tapasztalatait – figyelembe véve az ottani fejlettebb társadalmi viszonyokat és előrehaladt iparosodást – 1873-ban 500 oldalas könyvben foglalta össze, mindenütt utalva a hazai, elmaradottabb viszonyokra, valamint ezek javítási lehetőségeire. 1872-ben kinevezték az új kolozsvári tudományegyetem államorvostani tanszékére, innen pedig két év múlva meghívták a pesti Orvoskaron külön az ő számára 1874-ben felállított közegészségtani tanszékre.
Megszervezte a fiatal tudományág oktatási programját, az intézet munkarendjét, amely később a kiépítendő országos higiéniai hálózat számára is mintát adott. Kezdeményezője volt az iskolaorvosi hálózat megteremtésének, az egészségügyi ismeretek széles körű terjesztésének. Mint kutató, hazánkban elsőként kimutatta a vér bizonyos „baktériumölő” anyagait. A hazai közegészségtan megteremtésén túl alkotó módon járult hozzá a mikrobiológiai-immunológiai alapokra helyezett közegészségtan tudományának nemzetközi elismertetéséhez és fejlesztéséhez. 1885-ben Markusovszky Lajossal együtt alapítója volt az Országos Közegészségügyi Egyesületnek. Kutatásaival, előadásaival, bírálataival jelentős mértékben járult hozzá a főváros vízellátásának és csatornázásának akkor legkorszerűbb megoldásához. Javaslatai – mint Hőgyes Endre írta róla – átmentek a köztudatba: „a főváros egészségügyi kormányzata intézkedéseiben igyekezett a higiéne szellemében cselekedni, javította a vízvezetéket, megindította a nagy csatornázási építkezést, minden téren igyekezett emelni a főváros köztisztaságát.. s szép fővárosunk, mely a hetvenes évek végén még a legegészségtelenebb nagyvárosok sorozatában a második helyen állott, negyven, sőt több promille [ezrelék] halálozással, ma a legegészségesebbek közé tartozik tizenhét-tizenkilenc promille halálozással…”
Munkásságáért számos hazai és külföldi elismerésben részesült: 1883-ban levelező, 1885-ben rendes tagjává választotta a Magyar Tudományos Akadémia, díszdoktorává avatta a cambridge-i tudományegyetem, és dísztagja lett számos európai közegészségtani társaságnak.
1901-ben a Budapesti Tudományegyetem Nobel-díjra jelölte.[3]
Családja
[szerkesztés]Édesapja Galántai Fodor Antal, Dráva melléki földbirtokos, gazdasági író (1813. július 16. – 1895 szeptember, Pécs); édesanyja, Picha Mária (1823. július 29. – 1898. október 9.). Gerlóczy Zsigmond belgyógyász apósa, Gerlóczy Géza belgyógyász és Gerlóczy Gedeon építész nagyapja, dédunokája pedig Gerecze Péter felesége.
Főbb művei
[szerkesztés]- Az árnyékszékrendszerekről. Pest, 1869.
- Közegészségügy Angolországban. Budapest, 1873.
- Felterjesztés a közegészségtani tanszék ügyében. Orvosi Hetilap, 1874.
- Budapest csatornázása. 1884.
- Az egészséges házról és lakásról. Braunschweig, 1877
- Egészségtani kutatások a levegőt, talajt és vizet illetőleg. Budapest, 1881
- A lakásviszonyok befolyása a cholera és typhus elterjedésére. Budapest, 1884
- Bacteriumok az élő állat vérében. Budapest, 1885
- Ujabb kisérletek erekbe fecskendezett bacteriumokkal. Budapest, 1886
- A vérnek bacteriumölő képességéről. Budapest, 1887
- Hygiene des Bodens. Jena, 1893
Szerkesztette a Természettudományi Közlönyt 1879-87-ig és vezette annak Egészségtan rovatát; szerkesztette az Orvosi Hetilap Közegészségügy és törvényszéki orvostan c. szakmellékletét 1882-től s abban számos referátumot, bírálatot stb. közölt; a Népszerű természettudományi előadások Gyűjteményét (Paszlavszky Józseffel együtt), az országos közegészségi egyesület Egészség c. közlönyét 1887-től Budapesten.
Emlékezete
[szerkesztés]1909-ben emlékezetére az Országos Közegészségügyi Egyesület bronz mellszobrot (ifj. Vastagh György alkotása) állíttatott fel a fővárosban, a VIII. kerületi Gutenberg téren, a szobortalapzatba vésett „Közegészségügyünk első apostolának” felirattal. Kaposváron egész alakos bronzszobor, szülőfalujában, a Somogy vármegyei Lakócsán szintén mellszobor és emléktábla jelzi a falu neves szülöttének emlékét.
Jegyzetek
[szerkesztés]- ↑ a b http://mek.oszk.hu/00300/00355/html/ABC03975/04550.htm, Fodor József, 2017. október 9.
- ↑ Integrált katalógustár (német nyelven). (Hozzáférés: 2015. január 1.)
- ↑ a b c d Pécs lexikon I. (A–M). Főszerk. Romváry Ferenc. Pécs: Pécs Lexikon Kulturális Nonprofit Kft. 2010. 235. o. ISBN 978-963-06-7919-0
Források
[szerkesztés]- Szinnyei József: Magyar írók élete és munkái III. (Fa–Gwóth). Budapest: Hornyánszky. 1894.
- Hőgyes Endre: Fodor József emlékezete. MTA Emlékbeszédek, 1902.
- Hahn G. – Melly J.: Fodor József élete és munkássága. Bp., 1965.
- Magyar tudóslexikon A-tól Zs-ig. Főszerk. Nagy Ferenc. Budapest: Better; MTESZ; OMIKK. 1997. 302–303. o. ISBN 963-85433-5-3
- Karasszon Dénes: Fodor József. In: Híres magyar orvosok. Szerkesztők: Kapronczay Károly, Vizi E. Szilveszter. Bp.: Galenus, 2000. 65–67.
- Ferencz Gábor: Fodor József, a közegészségtan magyarországi megteremtője, 1960
- Kerekes István: Fodor József, a "kísérletes" egészségtudomány honi pionírja (1843-1901), 1964
- Vedres István: Néhány gondolat Fodor József életművének tanulmányozása alapján, 1968
- Páter János: Fodor József, a tudós és az ember, 1969
- Antall József, Kapronczay Károly: Fodor József (1843-1901), 1973
További információk
[szerkesztés]- Karasszon Dénes: 150 évvel ezelőtt született Fodor József, a közegészségtan tudományának hazai megalapozója (magyar nyelven) pp. 691-691. Magyar Állatorvosok Lapja, 1993. [2005. február 22-i dátummal az [ eredetiből] archiválva]. (Hozzáférés: 2009. augusztus 25.)
- Kemenes Pál: Fodor József
- Dr. Kapronczay Károly; dr. Virágh Zoltán: Fodor József élete és jelentősége a medicina történetében (magyar nyelven) pp. 15-22. Egészségtudomány, 2001. [2005. április 1-i dátummal az [ eredetiből] archiválva]. (Hozzáférés: 2009. augusztus 25.)
- Sírja: Kerepesi úti temető 34/1. parcella
- Szobra ifj. Vastagh György (1909) VIII ker. Gutenberg tér[halott link]
- Semmelweis Egyetem Általános Orvostudományi Kar, Közegészségtani Intézet, Fodor József emlékszoba
- Fodor József Országos Közegészségügyi Központ