Gloster Javelin
Gloster Javelin | |
![]() | |
Funkció | land-based fighter monoplane |
Gyártó | Gloster Aircraft Company |
Gyártási darabszám | 433 |
Háromnézeti rajz | |
![]() | |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Gloster Javelin témájú médiaállományokat. |
A Gloster Javelin egy éjszakai vadászrepülőgép volt, melyet az 1950-es és 1960-as években a Brit Királyi Légierő használt. A Javelin deltaszárnyú, magasan elhelyezett vízszintes vezérsíkkal rendelkező kétüléses és kétmotoros gázturbinás sugárhajtású repülőgép volt, az utolsó azok közül a gépek közül, amelyek a Gloster nevet viselték.
Tervezés és fejlesztés
1947-ben a brit Légügyi Minisztériumban felmerült egy nagy teljesítményű éjszakai vadászrepülőgép szükségessége. A minisztérium F.44/46 specifikációja alapján két konkurens prototípusra adtak fel megrendelést: a Gloster GA.5 és a de Havilland DH.110 vadászgépekre, mely utóbbi a haditengerészet érdeklődését is felkeltette. Amikor világossá vált, hogy a Gloster konstrukció hamarabb készen lesz és egyszerűbb és olcsóbb lesz a gyártása, a de Havilland ajánlatot elvetették, azonban a DH.110 fejlesztését a vállalat magánvállalkozással tovább folytatta, később ennek eredményeképpen született meg a Sea Vixen.
A Gloster konstrukció egyedi vonásokat mutatott: széles deltaszárny és magasan elhelyezett nagy felületű vízszintes vezérsík jellemezte. Az F.44/46 specifikációt felváltotta az F.4/48, mely az OR.227 "Szolgálati követelmények" előírásait követte.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/8e/Javelin_Gyron_Junior_testbed_XA552.jpg/220px-Javelin_Gyron_Junior_testbed_XA552.jpg)
A GA.5 először 1951. november 26-án szállt fel Bill Watertonnal a pilótaülésben[1] (két hónappal később a DH.110 prototípusa is a levegőbe emelkedett). A próbarepülések egészen 1956-ig folytak, amikor az első 14 sorozatban gyártott F(AW) Mk 1 típusjelű gépet leszállították. Az egyik próbarepülés alkalmával a magassági kormányfelületek leváltak. Bill Waterton ahelyett, hogy elhagyta volna a repülőgépet, kormányfelületek nélkül leszállt. Ezért a bravúrjáért György keresztet kapott.[2] A fejlesztés folytatódott, és végül több különböző típus sorozatgyártását eredményezte az évek folyamán.
1956 végén kijött a Javelin FAW 7 változata, mely először teljesítette az eredeti minisztériumi követelményeket és amelyik a gép alapvető variánsa lett (később legtöbbjét átalakították FAW 9 típussá). Ezután a Javelin fejlesztése úgy felgyorsult, hogy az FAW 8 szállítása már akkor megkezdődött, mielőtt az FAW 7 gyártása kifutott volna. Ennek következtében az utolsó 80 FAW 7 a gyárból egyenesen raktárakba ment, és csak akkor szállt fel, amikor FAW 9 változattá építették át. Az összes változatból 427 példányt gyártottak le, ezen kívül 7 prototípus épült.
Szolgálatban
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/a8/Javelin_64Sqn_NAN3_60.jpg/220px-Javelin_64Sqn_NAN3_60.jpg)
A Javelinnel először a RAF 46. századát szerelték fel 1956-ban.[3] A csúcsot 1959-ben és 1962-ben érte el, amikor 14 század repülte a típust. 1962 után a szolgálatban lévő gépek száma gyorsan csökkent, 1964-től már csak négy századnyi gép üzemelt. Bevetésekben a RAF Javelinjei a Indonézia és Malajzia között kitört konfliktus alatt vettek részt 1963. szeptembere és 1966. augusztusa között. A gépek a Szingapúr melletti Tengah repülőtéren állomásoztak, innen teljesítettek járőrszolgálatot a malajziai őserdők felett. 1967 júniusában két századot áttelepítettek a Kai Tak repülőtérre Hongkong közelében, mivel helyzet alakult ki a kínai kulturális forradalom idején. Javelinek települtek Zambiába is, mikor Rodézia egyoldalúan kinyilvánította függetlenségét, hogy megvédjék Zambiát a rodéziai légierő esetleges akcióitól.
Az utolsó típust 1968-ban vonták ki a szolgálatból.[4] Egyetlen példány repült torvább 1975. január 24-ig a Repülőgép és Fegyverzet Kísérleti Intézetben Boscombe Downban.
Változatok
A Gloster és az Armstrong-Whitworth összesen 435 példányt gyártott le, abban az időben mindkét vállalat a Hawker Siddeley csoport tagja volt. Néhányat (néha többször is) más változat szerint átépítettek.
- FAW .1
- Első változat két Armstrong Siddeley Sapphire Sa.6 egyenként 35,6 kN tolóerejű motorral, angol AI.17 radarral és négy 30 mm-es ADEN gépágyúval. 40 gépet gyártottak le és a hét prototípust is később átalakították ennek a változatnak megfelelően.
- FAW 2
- Az AI.17 radart amerikai Westinghouse AN/APQ-43 radarra cserélték ki (jelölése a RAF-nál AI-22 volt). 30 darabot gyártottak.[5]
- T 3
- Két kormányos gyakorló repülőgép változat radar nélkül, megemelt pilótaüléssel az oktató jobb kilátása végett. Teljesen elfordítható farokfelületekkel, meghosszabbított orral, hogy kompenzálják a tömegközéppont eltolódását, növelt belső üzemanygtartályok. Megmaradt a négy gépágyú. 22 sorozat gép és egy prototípus.[3]
- FAW 4
- Hasonló az FAW -hez, azon kívül, hogy örvény generátort kaptak a szárnyvégek, hogy az átesési tulajdonságokat javítsák, teljesen elfordítható farokfelületek. Az eredeti AI. 17 radarral szerelték fel, 50 példány épült.[6][7]
- FAW 5
- A FAW 4-en alapuló változat, újratervezett szárnyszerkezet, további üzemanyagtartályok beépítése, rakéta függesztőpontok kialakítása (ténylegesen soha nem használták). 64 példány készült.
- FAW 6
- A FAW 2 amerikai radarjával és a módosított szárnnyal. 33 épült.
- FAW.7
- Új 48,9 kN tolóerejű Sa.7 motorok, szervovezérlésű oldalkormány, meghosszabbított hátsó törzs. Fegyverzete két 30mm-es ADEN gépágyú és négy de Havilland Firestreak légiharc rakéta. 142 darabot gyártottak.
- FAW 8
- Modernizált Sa.7R motorok utánégetővel. 6100 m nagasan 54,7 kN tolóerő. Alacsonyabb magasságon az üzemanyag szivattyú hiányosságai miatt csökkentett tolóerő.[8] Új áramvonalasabb szárny belépőél és keresztirányú stabilzátor beépítése a könnyebb kezelhetőség céljából.
- FAW.9
- 118 FAW 7 átalakítása az új szárnyra és az Mk 8 hajtóművére. 44 épet képessé tettek repülés közbeni üzemanyag utántöltésre, ezek típusjele FAW.9/R
- FAW 9R
- Az "R" a hatótávot (angolul range) jelöli. a 44 FAW.9F/R-ből 40-et felszereltek szárny alatti póttartályokkal.
Néhány további változatra is tettek javaslatot, és vizsgálták, de nem gyártották le. Ilyenek voltak a felderítő változatok, a vadászbombázó változat szárny alatti bombák számára felfüggesztő pontokkal és egy szuperszúnikus változat a területszabálynak megfelelő törzzsel és új vezérsíkokkal. A vékony szárnyú Javelin elérte a mintegy 1,6 Mach számot és csúcsmagassága is nagyobb lett volna, de ahogy a terv előrehaladt, annyira megnőtt a változások mennyisége, hogy az már gyakorlatilag új repülőgépet jelentett volna.
Üzemeltetők
Műszaki adatok (Gloster Javelin FAW Mk 9)[9]
- Személyzet: 2 fő: pilóta és radarkezelő
Méretek
- Hossz: 17,15 m
- Fesztáv: 15,85 m
- Magasság: 4,88 m
- Szárnyfelület
Tömeg
- Üres tömeg: 10 886 kg
- Terhelt tömeg: 14 325 kg
- Legnagyobb felszálló tömeg: 19 580 kg
Hajtómű
- Típus: 2 x Armstrong Siddeley Sapphire 7R gázturbinás sugárhajtómű
- Tolóerő: 54 kN
Teljesítményadatok
- Legnagyobb sebesség tengerszinten: 1140 km/h
- Hatótáv: 1530 km
- Csúcsmagasság: 15 865 m
- Emelkedési sebesség: 27,45 m/s
- Szárny felületi terhelése: 166 kg/m²
- Tolóerő/súly: 0,79
- Radar: Westinghouse AN/APQ-43 típus
Fegyverzet
- 4 x 30 mm ADEN gépágyú
- négy de Havilland Firestreak légiharc rakéta
Jegyzetek
- ↑ Wixley Air International August 1984, p. 370.
- ↑ Flight 1 August 1952
- ↑ a b Wixley Aircraft Illustrated September 1984, p. 420.
- ↑ Wixley Aircraft Illustrated September 1984, p. 422.
- ↑ James 1971, p. 327.
- ↑ James 1971, p. 316.
- ↑ James 1971, pp. 331–332.
- ↑ Gloster Javelin - History
- ↑ Survivors and leading particulars Nebbydörgés és villámlás
Irodalom
- Thunder and Lightnings
- Ellis, Ken. Wrecks & Relics, 21st edition. Manchester: Crecy Publishing, 2008. ISBN 9-780859-791342.
- James, Derek N. Gloster Aircraft since 1917. London: Putnam, 1971. ISBN 0-370-00084-6.
- Winchester, Jim. "Gloster Javelin." Military Aircraft of the Cold War (The Aviation Factfile). Rochester, Kent, UK: The Grange plc., 2006. ISBN 978-1-84013-929-7.
- Wixley, Kenneth E. "Gloster Javelin: a production history, Part 1". Aircraft Illustrated, August 1984, Vol 17. No 8, pp. 370–372. ISSN 0002-2675.
- Wixley, Kenneth E. "Gloster Javelin: a production history, Part 2". Aircraft Illustrated, September 1984, Vol. 17, No 9, pp. 420–422. ISSN 0002-2675.
Fordítás
- Ez a szócikk részben vagy egészben a Gloster Javelin című angol Wikipédia-szócikk ezen változatának fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként.