Hawker Tempest
Hawker Tempest | |
![]() | |
Hawker Tempest Mk V | |
Funkció | Vadászrepülőgép, Vadászbombázó |
Gyártó | Hawker Aircraft |
Gyártási darabszám | 1394 |
Méretek | |
Hossz | 10,26 m |
Fesztáv | 12,5 m |
Magasság | 4,9 m |
Szárnyfelület | 28,06 m² |
Hajtómű | |
Hajtómű | Napier Sabre II (Tempest Mk V) Napier Sabre V (Tempest Mk VI) Bristol Centaurus (Tempest Mk II) |
Teljesítmény | 2180 LE (Sabre II) 2340 LE (Sabre VI) 2520 LE (Bristol Centaurus) kW |
Repülési jellemzők | |
Max. sebesség | 686 km/h |
Hatósugár | 1191 km |
Legnagyobb repülési magasság | 11 125 m |
Emelkedőképesség | 915 m/perc |
Fegyverzet | |
Beépített fegyverzet | 4 db 20 mm-s gépágyú a szárnyakban |
Bombák | összesen 908 kg-nyi bombateher a szárnyak alá felfüggesztve |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Hawker Tempest témájú médiaállományokat. |
A Hawker Tempest volt az angol légierő leggyorsabb dugattyús motoros vadászgépe a második világháború során. A repülőgép a Hawker Typhoon[1] továbbfejlesztéséből jött létre, aminek a hibái közül sokat kijavítottak. Kívülről a legfeltűnőbb különbség a függőleges vezérsík megnövelése volt. A laterál felület (a repülőgép oldalnézetében látható felülete) növelésével a repülőgép függőleges tengely körüli stabilitását javították.
Technikai jellemzők
[szerkesztés]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/5f/Typhoon.jpg/200px-Typhoon.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/c8/Pierre_Clostermann.jpg/200px-Pierre_Clostermann.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/2b/Hawker_Tempest_II.jpg/300px-Hawker_Tempest_II.jpg)
A tervezés során a Typhoon[2] szerkezetén hajtottak végre változtatásokat, így javítottak a repülőgép stabilitásán: áttervezték a szárnyakat, és a törzset is jelentősen meghosszabbították. Az üzemanyagtartály a törzsben kapott helyet. A repülőgépből öt változatot terveztek, de csak három változatot (Mk II, Mk V, Mk VI) gyártottak. Legelőször a Mk V változat emelkedett a levegőbe 1942 szeptemberében, amelynek nagy, légcsavar alatti folyadékhűtője volt, akárcsak a Typhoonnak. A Tempest erőforrása a huszonnégy hengeres Napier Sabre dugattyús motor volt, melynek a II-s változatát a Mk V Tempestekbe, a Sabre V motort pedig a Mk VI változatú repülőgépekbe szerelték. A Sabre motorok jellegzetessége a csúszóhüvelyes szelepek voltak, amit nagy fordulatszámuk tett szükségessé, mert az ötvenes évekig nem nagyon bírtak 2500-2800 f/p-nél többet a hagyományos szelepek. (A hengerek körül egy cső/hüvely mozgott, amikor a hüvelyen és a henger falán vágott nyílások szembe kerültek egymással akkor volt lehetősége motornak a levegő-üzemanyag keverék beszívására vagy az elégett gázok kipuffogására.) A csúszóhüvelyek alkalmazását a metallurgia kezdetleges volta tette szükségessé. A huszonnégyhengeres "H" hengerelrendezésű Sabre motor nagy teljesítményű, ámde kényes konstrukció volt, a pilóták később a csillagmotoros változatot jobban kedvelték. A Tempest baleseti statisztikája a legrosszabbak közé tartozott.
A Tempest Mk II változatát már más erőforrás hajtotta: ezekbe a darabokba már Bristol Centaurus csillagmotorokat szereltek be, amelynek teljesítménye lehetővé tette, hogy hosszabb bevetésekre is alkalmas legyen a repülőgép: a Tempest Mk II-t a japánok ellen akarták bevetni, de erre már nem került sor. A háború után az indiai légierőben is használták.
Alkalmazása
[szerkesztés]1944 áprilisában állították fel az első Tempest osztályt Angliában, amelyik egyébként a Királyi Új-Zélandi Légierő kötelékébe tartozott. A Tempestet, akárcsak a Typhoont vadászbombázóként alkalmazták, de gyorsasága miatt ez a típus volt a V–1-s szárnyasbombák fő ellenfele, sőt a kontinens fölött többször került ki győztesként a Me 262-vel vívott légiharcokból, amikor sikerült a német gépet leszállás közben meglepni (a gázturbina sokkal nehezebben gyorsul, mint a dugattyús motor). A háború alatt a leghíresebb Tempest[3] pilóták közé tartozott a francia Pierre Clostermann.[4] A Berlini Légihíd működésében is szerepet kaptak: az angol szállítógépek vadászkíséretét adták. Legtovább a Közel-Keleten alkalmazták a Királyi Légierőben, 1949-ben váltották fel őket de Havilland Vampire gépekkel. A típusból fejlesztették ki a Koreában is bevetett Hawker Fury[5] t.
Jegyzetek
[szerkesztés]- ↑ Hawker Typoon (angol nyelven)
- ↑ Typoon (angol nyelven)
- ↑ Pierre Henri Clostermann. Le grand cirque (francia nyelven). Flammarion. ISBN 2081216795
- ↑ Pierre Clostermann - francia pilóta (angol nyelven). [2007. február 11-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2007. február 11.)
- ↑ Hawker Fury (angol nyelven)[halott link]
Források
[szerkesztés]- Crosby, Francis: Vadászrepülők, Zrínyi Kiadó, Budapest 2003.