Zöld pettyesasztrild
Zöld pettyesasztrild | ||||||||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
![]() | ||||||||||||||||||||
Természetvédelmi státusz | ||||||||||||||||||||
Nem fenyegetett![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() | ||||||||||||||||||||
Rendszertani besorolás | ||||||||||||||||||||
| ||||||||||||||||||||
Tudományos név | ||||||||||||||||||||
Mandingoa nitidula (Hartlaub, 1865) | ||||||||||||||||||||
Hivatkozások | ||||||||||||||||||||
![]() A Wikifajok tartalmaz Zöld pettyesasztrild témájú rendszertani információt. ![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Zöld pettyesasztrild témájú kategóriát. |
A zöld pettyesasztrild (Mandingoa nitidula) a madarak osztályának a verébalakúak (Passeriformes) rendjébe, ezen belül a díszpintyfélék (Estrildidae) családjába tartozó Mandingoa nem egyetlen faja.[1][2]
Rendszerezése
[szerkesztés]A fajt Gustav Hartlaub írta le 1865-ben, az Estrelda nembe Estrelda nitidula néven.[3]
Alfajai
[szerkesztés]- Mandingoa nitidula nitidula (Hartlaub, 1865) – Dél-afrikai Köztársaság
- Mandingoa nitidula chubbi (Ogilvie-Grant, 1912) – Dél-Etiópia, Dél-Szudán, Kenya, Tanzánia, Zambia, Zimbabwe
- Mandingoa nitidula schlegeli (Sharpe, 1870) – Sierra Leonétól Ugandáig
- Mandingoa nitidula virginiae (Amadon, 1953) – Fernando Poó szigete (mai nevén Bioko), mely Egyenlítői-Guinea államhoz tartozik
Előfordulása
[szerkesztés]Angola, Burundi, a Dél-afrikai Köztársaság, Dél-Szudán, Elefántcsontpart, Egyenlítői-Guinea, Etiópia, Gabon, Ghána, Guinea, Kamerun, Kenya, a Kongói Köztársaság, a Kongói Demokratikus Köztársaság, a Közép-afrikai Köztársaság, Libéria, Malawi, Mozambik, Nigéria, Ruanda, Sierra Leone, Szváziföld, Tanzánia, Togo, Uganda, Zambia és Zimbabwe területén honos.
Természetes élőhelyei a szubtrópusi és trópusi síkvidéki esőerdők, lápok, mocsarak, folyók és patakok környékén. Állandó, nem vonuló faj.[4]
Megjelenése
[szerkesztés]Testhossza 11 centiméter.[5] Csőre és szeme fekete. Az arc, a kantár, az áll és a torok vörös. Háta és mellrésze zöld színű, hasi része fekete alapon, fehér pöttyös. A tojó pettyezett testrészén mattabb a fekete szín. A fejen nincs piros szín.
Életmódja
[szerkesztés]Szereti a sűrű magas füvet, erdőszéleket és a víz közelségét. Magvakkal táplálkozik. Melyet főként a talajról gyűjtöget. Költési időben apró rovarokat is fogyaszt
Szaporodása
[szerkesztés]Fészke terjedelmes, mindenféle fészkelési anyagból. Belülről tollal és mohával béleli ki. A tojó 4–6 tojást rak, amelyekből 12–13 múlva kelnek ki a fiókák. A fiatal madarak három hét múlva válnak röpképessé. Utána még éjszakára visszajárnak a fészekbe.
A madár tartása
[szerkesztés]Először a '30-as évek közepén jutott el Európába. A második világháború után 1989-ben jelent meg újra nyugati madárpiacokon, majd hazánkban is. A M. n. virginiae alfajt valószínűleg még sohasem importálták Európába, de a törzsalak is igen ritka. A beszoktatás alatt lévő madarak 24 °C feletti hőmérsékletet igényelnek. Tenyésztéshez állandó 20 °C feletti hőmérsékletre és 65%-os relatív páratartalomra van szüksége. Feltétlenül volierben tartsuk! Békés természetű faj, bátran tarthatjuk társas röpdében. Kedveli a sűrűn benövényesített részeket ahová szívesen visszahúzódik. Szereti a talajon keresgélni táplálékát. Fürdési igénye számottevő! Tápláléka egzóta keverék amihez fűmagvakat is keverjünk. Szívesen fogyasztja a pitypangot, a tyúkhúrt és a csomós ebír félérett magját. Fiókaneveléskor légynyüvet, apró lisztkukacot, rovaros eleséget is adjunk. A sikeres költéshez elengedhetetlen a szabad partnerválasztás. A párokat nyugalmi idő alatt is együtt kell tartani. (Varga 2007)
Természetvédelmi helyzete
[szerkesztés]Az elterjedési területe rendkívül nagy, egyedszáma pedig stabil. A Természetvédelmi Világszövetség Vörös listáján nem fenyegetett fajként szerepel.[4]
Jegyzetek
[szerkesztés]- ↑ A Jboyd.net rendszerbesorolása. (Hozzáférés: 2022. június 28.)
- ↑ A taxon adatlapja az ITIS adatbázisában. Integrated Taxonomic Information System. (Hozzáférés: 2022. június 28.)
- ↑ Avibase. (Hozzáférés: 2022. június 28.)
- ↑ a b A faj adatlapja a BirdLife International oldalán. (Hozzáférés: 2022. június 28.)
- ↑ Oiseaux.net. (Hozzáférés: 2022. június 28.)
Források
[szerkesztés]- A faj szerepel a Természetvédelmi Világszövetség Vörös Listáján. IUCN. (Hozzáférés: 2022. június 28.)
- EUR-Lex - magyar neve
További információk
[szerkesztés]- Mandingoa
- Madárfajok
- Angola madarai
- Burundi madarai
- A Dél-afrikai Köztársaság madarai
- Dél-Szudán madarai
- Elefántcsontpart madarai
- Egyenlítői-Guinea madarai
- Etiópia madarai
- Gabon madarai
- Ghána madarai
- Guinea madarai
- Kamerun madarai
- Kenya madarai
- A Kongói Köztársaság madarai
- A Kongói Demokratikus Köztársaság madarai
- A Közép-afrikai Köztársaság madarai
- Libéria madarai
- Malawi madarai
- Mozambik madarai
- Nigéria madarai
- Ruanda madarai
- Sierra Leone madarai
- Szváziföld madarai
- Tanzánia madarai
- Togo madarai
- Uganda madarai
- Zambia madarai
- Zimbabwe madarai