Polhora
Polhora (Oravská Polhora) | |||
![]() | |||
| |||
Közigazgatás | |||
Ország | ![]() | ||
Kerület | Zsolnai | ||
Járás | Námesztói | ||
Rang | község | ||
Első írásos említés | 1580 | ||
Polgármester | Michal Strnál | ||
Irányítószám | 029 47 | ||
Körzethívószám | 043 | ||
Forgalmi rendszám | NO | ||
Népesség | |||
Teljes népesség | 3974 fő (2021. jan. 1.)[1] | ||
Népsűrűség | 45 fő/km² | ||
Földrajzi adatok | |||
Tszf. magasság | 686 m | ||
Terület | 84,52 km² | ||
Időzóna | CET, UTC+1 | ||
Elhelyezkedése | |||
![]() | |||
![]() | |||
Polhora weboldala | |||
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Polhora témájú médiaállományokat. | |||
Sablon • Wikidata • Segítség | |||
Adatok forrása: Szlovák Statisztikai Hivatal, http://obce.info |
Polhora (szlovákul Oravská Polhora) község Szlovákiában, a Zsolnai kerületben, a Námesztói járásban. 2011-ben 3794 lakosából 3651 szlovák volt.
Fekvése
Námesztótól 15 km-re északra, az Árvai-Beszkidek völgyében, Polhoravka patak partján, a lengyel határ közelében fekszik. Ez Szlovákia legészakibb települése.
Története
A falu a vlach jog alapján keletkezett a 16. század második felében az árvai uradalom területén. 1580-ban "Polhora" néven említik először. 1604-ben Komorovszky lengyel nemes ütött rajta a falun felégetve és lakóit elhurcolva. 1624-ben 70 lakosa volt. 1659-ben 459 volt lakói száma. A kuruc háborúk során a falu újra elpusztult. 1715-ben 390 lakosa volt. 1778-ban 676, 1828-ba 1449 lakosa volt. Lakói mezőgazdaságból, állattenyésztésből, házalásból éltek.
Vályi András szerint "POLHORA. Elegyes lengyel és tót falu Árva Vármegyében, földes Ura a’ Királyi Kamara, lakosai katolikusok, fekszik Beszkéd hegye alatt, Raptsának szomszédságában, mellynek filiája; nevezetesítette sós kútfője, melly a’ F. Kamarának parantsolattyára elrontatott; határjának soványsága miatt, negyedik osztálybéli."[2]
Fényes Elek szerint "Polhora, tót falu, Árva vmegyében, közel a gallicziai határszélhez: 1437 kath., 2 evang., 10 zsidó lak., kik elszórva laknak. Van harminczad hivatala, vendégfogadója, fűrészmalma 87 2/8 sessioja, és egy sós forrása, melly a golyva ellen hasznosnak itéltetik. Lakosai lent termesztenek, gyolcsot szőnek, különbféle fa eszközöket csinálnak. F. u. az árvai uradalom. Ut. p. Rosenberg. " [3]
1910-ben 1503, túlnyomórészt szlovák lakosa volt. A trianoni békeszerződésig Árva vármegye Námesztói járásához tartozott. A háború után fűrésztelepe nyílt és elterjedt volt a takácsmesterség. Lakói erdőgazdálkodással, mezőgazdasággal, faárukészítéssel, tutajozással foglalkoztak. Közúti határátkelőhely Lengyelország (Korbielów) felé.
2001-ben 3523 lakosából 3496 szlovák volt.
Nevezetességei
Jézus Szentséges Szíve tiszteletére szentelt római katolikus temploma 1971-ben épült.
Jegyzetek
- ↑ The 2021 Population and Housing Census. Szlovák Statisztikai Hivatal
- ↑ Vályi András: Magyar Országnak leírása I–III. Buda: Királyi Universitás. 1796–1799.
- ↑ Fényes Elek: Magyarország geographiai szótára, mellyben minden város, falu és puszta, betürendben körülményesen leiratik. Pest: Fényes Elek. 1851.