Kis patkósdenevér
Kis patkósdenevér | ||||||||||||||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
![]() Kis patkósdenevér a barlang mennyezetén
| ||||||||||||||||||||||||||
Természetvédelmi státusz | ||||||||||||||||||||||||||
Nem fenyegetett![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() | ||||||||||||||||||||||||||
Magyarországon védett Természetvédelmi érték: 50 000 Ft | ||||||||||||||||||||||||||
Rendszertani besorolás | ||||||||||||||||||||||||||
| ||||||||||||||||||||||||||
Tudományos név | ||||||||||||||||||||||||||
Rhinolophus hipposideros (Bechstein, 1800) | ||||||||||||||||||||||||||
Elterjedés | ||||||||||||||||||||||||||
![]() Elterjedési területe
| ||||||||||||||||||||||||||
Hivatkozások | ||||||||||||||||||||||||||
![]() A Wikifajok tartalmaz Kis patkósdenevér témájú rendszertani információt. ![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Kis patkósdenevér témájú médiaállományokat és Kis patkósdenevér témájú kategóriát. |
A kis patkósdenevér (Rhinolophus hipposideros) az emlősök (Mammalia) osztályának a denevérek (Chiroptera) rendjébe, ezen belül a patkósdenevérek (Rhinolophidae) családjába tartozó faj.
Előfordulása
Írországtól Walesen, Anglián keresztül Észak-Afrikáig, valamint Turkesztánban és Kasmírban is megtalálható. A Kárpátokon túl, Lengyelország déli részén is élnek.[1] Európai denevérfaj, Magyarországon a leggyakoribb denevér féle. Majdnem minden barlangban előfordul. Hazánk legnagyobb kis patkósdenevér kolóniájának szálláshelye a Naszályi-víznyelőbarlang.
Alfajai
- Rhinolophus hipposideros escalerae
- Rhinolophus hipposideros hipposideros
- Rhinolophus hipposideros majori
- Rhinolophus hipposideros midas
- Rhinolophus hipposideros minimus
- Rhinolophus hipposideros minutus
Megjelenése
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/96/Kleine_Hufeisennase.jpg/200px-Kleine_Hufeisennase.jpg)
Az európai patkósdenevérek közül a legkisebb faj. A kis patkósdenevér testhossza 3,5–4,3 centiméter, farokhossza 2,4–3 centiméter, magassága 0,75 - 1,05 centiméter, alkarhossza 3,4–4,1 centiméter és testtömege 3,5-10 gramm. Bundája szürkébb, mint a nagy patkósdenevéré. Szárnyfesztávolsága arasznyi. Füle viszonylag kicsi. Orrlebenyén a nyereg elölről nézve tompa ék alakú. A többi fajtól eltérően a szárnyával betakarózva alszik.
Életmódja
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/9b/Kis_patk%C3%B3sorr%C3%BA_denev%C3%A9r.jpg/200px-Kis_patk%C3%B3sorr%C3%BA_denev%C3%A9r.jpg)
50-100 fős csoportokban alszanak téli álmot. A denevér fel szokott kelni télen is. Ilyenkor kimegy, körülnéz, s ha még mindig nincsenek táplálékul szolgáló rovarok, visszamegy és folytatja álmát. De semmiképpen ne zavarjuk a denevéreket alvás közben, mert ha túlságosan felmelegítjük őket, fölöslegesen reptetjük, akkor túl sok energiát vesztenek, és akár bele is pusztulhatnak a zavarásba! Olyan érzékenyek, hogy téli ellenőrző megfigyelésük még a tudósok számára is komoly gondot jelent. Az üreg megfelelő belső hőmérséklete 5-9 Celsius fok között van.
Nyaranta szürkületkor jár vadászni repülő rovarokra. Nappal barlangokban, padlásokon pihen, vagy kihelyezett denevérodúban búvik meg. Gyors, szaggatottnak tűnő, cikázó röpte hasonlít a nagy patkósdenevérére, mégis könnyedebb. Csoportokban, alacsonyan repülve (1-5 méter) vadászik a fák között. Tápláléka kis bogarak, legyek, éjjeli lepkék és pókok. Átlagosan 10 kilométeres körzetben mozognak, de 30-40 kilométerre is elkóborolhatnak. Élőhelye ritkás erdők, kultúrtájak, elszórt facsoportokkal.
Szaporodása
A kis patkósdenevér párzási időszaka ősszel kezdődik, télen félbeszakad és tavasszal fejeződik be. A megtermékenyülés általában röviddel a téli álmot követően, még a téli szálláson következik be. Tavasszal a nőstények a kölykezőhelyen gyűlnek össze, ahol az utódok – egy anyától mindig csak egy – világra jönnek. Itt igen mozgalmas az élet, már messziről hallani őket. Az első hetekben az anya magával viszi kölykét vadászataira, közben az erősen kapaszkodik álcsecsbimbójába. A fiatalok a táplálékkínálattól függően 6-8 hetes korukban válnak önállóvá, egy év múlva pedig már ivarérettek. Magányosan vagy kisebb csoportokban, üregekben telelnek át.
Jegyzetek
- ↑ Szatyor Miklós: Európa denevérei. Budapest, Pro Pannonia Kiadó, 2000, 74. oldal. ISBN 963-9079-58-8
Források
- A faj szerepel a Természetvédelmi Világszövetség Vörös Listáján. IUCN. (Hozzáférés: 2009. október 2.)
- Greenfo.hu védettség
- Szatyor Miklós: Európa denevérei. Pro Pannonia, 2000, Pécs. ISBN 963-9079-58-8
- Josef Reichholf: Emlősök. Ford. Schmidt András. Budapest: Magyar Könyvklub. 1996. = Természetkalauz, ISBN 963 548 218 3 ISSN 1219-3178
- Mammal Species of the World. Don E. Wilson & DeeAnn M. Reeder (szerkesztők). 2005. Mammal Species of the World. A Taxonomic and Geographic Reference (3. kiadás) (angolul)
- Patkósdenevérek
- Emlősfajok
- A Kárpát-medence emlősei
- Magyarország emlősei
- Afganisztán emlősei
- Albánia emlősei
- Algéria emlősei
- Andorra emlősei
- Ausztria emlősei
- Örményország emlősei
- Azerbajdzsán emlősei
- Belgium emlősei
- Bosznia-Hercegovina emlősei
- Bulgária emlősei
- Kína emlősei
- Horvátország emlősei
- Ciprus emlősei
- Csehország emlősei
- Egyiptom emlősei
- Franciaország emlősei
- Grúzia emlősei
- Németország emlősei
- Görögország emlősei
- India emlősei
- Irán emlősei
- Irak emlősei
- Írország emlősei
- Izrael emlősei
- Olaszország emlősei
- Jordánia emlősei
- Kazahsztán emlősei
- Kirgizisztán emlősei
- Libanon emlősei
- Luxemburg emlősei
- Észak-Macedónia emlősei
- Málta emlősei
- Moldova emlősei
- Monaco emlősei
- Montenegró emlősei
- Marokkó emlősei
- Pakisztán emlősei
- Palesztina emlősei
- Lengyelország emlősei
- Portugália emlősei
- Románia emlősei
- Oroszország emlősei
- San Marino emlősei
- Szerbia emlősei
- Szlovákia emlősei
- Szlovénia emlősei
- Spanyolország emlősei
- Svájc emlősei
- Szíria emlősei
- Tádzsikisztán emlősei
- Tunézia emlősei
- Törökország emlősei
- Türkmenisztán emlősei
- Ukrajna emlősei
- Az Egyesült Királyság emlősei
- Üzbegisztán emlősei
- Az Arab-félszigeti sivatag emlősei