Juhász család
A nemespanni vagy kislapási Juhász család egy Nyitra vármegyei és Verebélyi széki érseki nemesi család.
A család neve eredetileg Hajas volt, állítólag 1596-ban Hajas Benedek Rudolftól szerzett címeres nemeslevelet. A hagyomány szerint ez akkor veszett el, amikor mint hadparancsnok török fogságba került. Érsekújvár török parancsnoka (1663-1685 között) ekkor juhokat őriztetett vele és innen maradt rajta a Juhász név. Ebből származik a család eredetmondája is, mely a Zülfikár lakomája néven vált ismertté az irodalomban.[1]
Hajas másként Juhász Benedek és Tamás, illetve mások 1622. július 6-án II. Ferdinándtól kapott újabb nemeslevelet, melyet 1623-ban hirdettek ki Nyitra vármegyében,[2] majd Benedek, felesége Lapásy Judit révén királyi adományt kapott Kislapásra. Ebbe a nyitrai káptalan beiktatta. Így kerülhettek Sopron vármegyéből Nyitra vármegyébe, már Juhász néven.[3]
Mivel a Juhász foglalkozást jelölő családnév gyakori a Nyitra vidékén is, ezért az egyes családtagok azonosítása gyakran nehézségekbe ütközik.[4]
1570-ben Melleken Hajas Imre és fia Gergely, Verebélyen Juhász Pál,[5] 1664-ben Kislapáson Albert, Lapásgyarmaton Ádám, Nemespannon István, Nagycétényben Mátyás, Gergely és István, Tardoskedden György szerepel a török adóösszeírásokban.[6]
A 17. században Vágújhelyen is birtokosok voltak, később a család egy ága Nemespannon és környékén élt.
Juhász István 1730-ban kapott érseki adományt Nemespannon az Alsó Osztályban,[7] valószínűleg felesége Pallya Katalin (az 1699-ben adományos Miklós lánya) révén szerzett birtokrészeire.[8] A 18. század elején a Marczy családdal álltak közeli rokonságban.[9] Az 1752-es dikális összeírásban Nemespannon István, az 1754-es nemesi összeírásban György és István szerepelnek Nemespannon. 1756. augusztus 10-én Nyitra vármegye Juhász Istvánnak és fiainak Jánosnak, Ferencnek, Józsefnek és Mihálynak, továbbá Juhász István testvérének Györgynek részére adott ki nemesi bizonyságlevelet, melyet 1790-ben Komárom vármegyében, 1833-ban pedig a verebélyi székben is kihirdettek József részére.[2] 1779-ben Nemespannon József, Mihály és János szerepelnek a nemesi összeírásban.[10] 1784-ben az Alsó Osztályban József és Mihály a Közép Osztályban pedig János özvegye voltak birtokosok. 1797-ben is utóbbiakot írták össze a faluban, Tardoskedden pedig Józsefet (ő 1 lovast állított ki).[11] 1820. december 2-án Juhász János kapott nemesi bizonyságlevelet.[12] 1838-ban Juhász Pál 5800 pengő forinton 32 évre zálogba vette Fábry Alajos tardoskeddi egész belső Curiáját (nemesi birtokot, külső tartozandóságok szerint fél Curia).[13] 1896-ban Nemespannon János, Mihály és József éltek.
Valószínűleg ide tartozik Juhász Katalin Heringh János özvegye, akinek 1746-ban Csery János kiscétényi birtokrészének felét örökösen bevallotta.[14]
Kislapási Juhász Istvántól és feleségétől Marsovszky Teréztől származó Zsigmond (1811-?) első felesége dicskei Kovács Anna volt, így a család egy ága Dicskére is elszármazott, de a birtokaikat főként árendába adták.[15]
1841-ben Nyitra vármegyétől több családtag kapott nemesi bizonyságlevelet,[16] melyet 1843-ban hirdettek ki Fejér vármegyében. A család Esztergom és Komárom vármegyébe (1790) is elszármazott.[17]
-
Juhász József verebély széki esküdt pecsétje (1770)
-
Juhász József verebély széki esküdt pecsétje (1772)
-
Juhász József verebély széki esküdt pecsétje (1781)
-
Juhász József verebély széki esküdt pecsétje (1781)
Címerük kékben, pálma/olajfaágat tartó oroszlán vagy párduc. Sisakdísz: pálma/olajfaágat tartó egyszarvú. Takarók: vörös-arany, kék-ezüst.
Neves családtagok
[szerkesztés]-
Ferenczy Károly és felesége Juhász Anna sírja Nemespannon
-
Gaál Józsefné Juhász Antónia sírja Nemespannon
-
Juhász József 1759-1829 táblabíró sírja Nemespannon
- Juhász János 1754-ben, 1766-ban és 1779-ben a verebélyi szék esküdtje[18]
- Juhász József 1770-ben, 1772-ben, 1774-1775-ben, és 1777-1779 között, illetve 1780-ban és 1784-ben[19] a verebélyi szék esküdtje[20]
- Juhász István 1790-ben Komárom vármegyei esküdt.[2][21]
- Nemespáni Juhász Mihály Medárd (Bajna, 1820. május 26. – Lelesz, 1891. július 5.) premontrei rendi áldozópap, kanonok és gimnáziumi igazgató.
- Juhász Ignác Esztergom megyei hivatalnok, 1848 nyarán nemzetőrszázados, majd végül komáromi honvéd főhadnagy.[22]
- Juhász Béla (1941 körül-1906)[23] zsemléri jegyző,[24] kőhídgyarmati kántortanító[25] és alapító tűzoltóparancsnok, az esztergomvidéki tanító–egylet választmányi tagja,[26] a Magyar Gazdaszövetség tagja.[27]
- Juhász Zsigmond (1858-1921), a magyar királyi nemesi testőrség őrnagya.[28]
- Juhász Ödön (1865-1937[29]) magyar királyi kincstári jogügyi tisztviselő, író.[30]
- pánfalvi Juhász Béla (1873-1954) huszárezredes.
- Kislapási Juhász Kálmán a Nyitrai honvédzászlóalj századosa, 1881-1882-ben a Ludovika oktatója.[31]
- Molitorisz Adolf (1801-1855) pedagógus. Felesége Juhász Ernesztina (?-1891) volt.[32]
Jegyzetek
[szerkesztés]- ↑ K(opcsányi) Gy(ula) 1939: Kislapási Juhász. Nyitravármegye 1939. november 12., 4; december 3., 4; Mártonvölgyi 1941, 143-149. Ali kardja is ezt a nevet viselte és valóban volt a későbbiekben Zülfikár nevű török "birtokos" a környéken (Nagyemőke), ő azonban nehezen köthető össze a kislapási Juhász család 1622-es adományával.
- ↑ a b c Schneider, 100.
- ↑ MNL, 198/1897; Kempelen Béla: Magyar nemes családok IV-V.
- ↑ Kázmér 1993, 523-524.
- ↑ Fekete 1943, 83 No. 137, 99 No. 180.
- ↑ Blaskovics 1993, 282-283, 305, 323, 331.
- ↑ PLE, 12. Eszterházy Protokollum.
- ↑ Vö. Családban marad 2011/1, 107, 178.
- ↑ Családban marad 2009/1, 27.
- ↑ Családban marad 2011/1, 149-150.
- ↑ Családban marad 2011/1, 139-140, 142, 145-146.
- ↑ Családban marad 2009/1, 24.
- ↑ SAP, 9. doboz (új rendezés), Jegyzőkönyv 1838-1842, p. 11-14.
- ↑ Nyitrai Káptalan, Proth. 104, fol. 88.
- ↑ Reško 2007, 75-76.
- ↑ 1841. december 13-án Juhász Márton, Ignác, Mihály és András, testvérek, valamint ezek nagybátyja Juhász József és ennek nagybátyja Juhász Sándor, végül távolabbi rokonaik Juhász János és Imre részére kiállítva.
- ↑ Schneider, 100; Schneider - Juhász 1937, 165.
- ↑ SAP 11a, No. 398, H; Családban marad 2010/2, 14, 16; 2011/1, 177.
- ↑ SAP 46, fas. 1
- ↑ Családban marad 2010/1, 17, 66; 2010/2, 14, 19, 20, 29, 35, 38; 2011/1, 99, 101-105, 124, 126.
- ↑ Még 1795 körül is (SAP 93a, No. 33)
- ↑ Bona Gábor: Hadnagyok és főhadnagyok az 1848/49. évi szabadságharcban.
- ↑ OSzK gyászjelentése; iskoláit Esztergomban (A Pannonhegyi Szent Benedek-rend Esztergomi Fő-gymnásiumának programmja az 1858/9 tanév végén. Esztergom, 61) és Rozsnyón végezte.
- ↑ 1902 Esztergom VII/43, 3. (1902. október 19.)
- ↑ 1902 Értesítő a Pannonhalmi sz. Benedek-rend Esztergomi Kath. Főgymnasiumáról az 1901-1902: iskolai év végén. Esztergom, 65 éremadomány; 1902 Religio XI/23, 180; Szoleczky Emese – Sallay Gergely Pál 2018: Egy volt pécsi hadapród a világháborúban. Per Astera ad Astra V/2, 24.
- ↑ Juhász Gyula: Kőhídgyarmat
- ↑ Néptanítók lapja 36. évfolyam/48, 8. (1903. november 26.)
- ↑ Hellebronth Kálmán: A magyar testőrségek névkönyve 1760-1918. 496 No. 91; Reško 2007, 76.
- ↑ Pesti Hírlap 59/127, 11. (1937. június 8.)
- ↑ Szinnyei József: Magyar írók élete és munkái. ; Magyar Színművészeti Lexikon II, 342.; Protestáns egyházi és iskolai lapok 28/2, 57. (1885. január 11.)
- ↑ A Magyar Királyi Honvédelmi Ministerium és Honvédség Névkönyve 1880. Budapest, 123; Szinay Béla et al. 1930: A Magyar Királyi Honvéd Ludovika Akadémia Története. Budapest, Függelék.
- ↑ 2014 Szarvasi Krónika 28
Források
[szerkesztés]- Nagy Iván: Magyarország családai V.
- Magyarország vármegyéi és városai: Magyarország monografiája – A magyar korona országai történetének, földrajzi, képzőművészeti, néprajzi, hadügyi és természeti viszonyainak, közművelődési és közgazdasági állapotának encziklopédiája. Szerk. Borovszky Samu – Sziklay János. Budapest: Országos Monográfia Társaság. 1896–1914. → elektronikus elérhetőség Nyitra vármegye (Reiszig Ede)
- Romhányi János 1914: Nemességigazolás Nyitra vármegyében 1754-55-ben. Levéltárosok Lapja 1913-16.
- Schneider Miklós 1935-1936: Fejérmegyei nemes családok. Székesfehérvár
- Schneider Miklós – Juhász 1937 (szerk.): Fejér vármegye. Budapest.
- Mártonvölgyi László 1941: Emlékek földjén. Nitra.
- Fekete Lajos 1943: Az esztergomi szandzsák 1570. évi adóösszeírása. Budapest.
- Blaskovics József 1993: Az újvári ejálet török adóösszeírásai. Pozsony.
- Alexander Reško 2007: Dyčka – história a súčasnosť.
- George Berzsenyi 2017: A pannfalvi Juhászok találkozója. Matrikula 2017/4.
További információk
[szerkesztés]- Turul 1931, 103. (MNM Levéltári Osztálya, Hivatalos Értesítő)