Nagy meténg
Nagy meténg | ||||||||||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
![]() A virága felülről
| ||||||||||||||||||||||
![]() és oldalról
| ||||||||||||||||||||||
Rendszertani besorolás | ||||||||||||||||||||||
| ||||||||||||||||||||||
Tudományos név | ||||||||||||||||||||||
Vinca major L. | ||||||||||||||||||||||
Szinonimák | ||||||||||||||||||||||
| ||||||||||||||||||||||
Hivatkozások | ||||||||||||||||||||||
![]() A Wikifajok tartalmaz Nagy meténg témájú rendszertani információt. ![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Nagy meténg témájú médiaállományokat és Nagy meténg témájú kategóriát. |
A nagy meténg (Vinca major) a tárnicsvirágúak (Gentianales) rendjébe, ezen belül a meténgfélék (Apocynaceae) családjába tartozó faj.
Előfordulása
[szerkesztés]A nagy meténg eredeti előfordulási területe a Földközi-térség volt. Európában Spanyolországtól keletre, Franciaország déli részén keresztül, a Balkán-félszigetig és Törökország északi részéig, valamint a Kaukázus nyugati felén is. Észak-Afrikában is vannak természetes állományai.
Mivel kiváló talajtakaró, főleg a mérsékelt övi tájakon közkedvelt kerti virággá vált. Számos termesztett változatát alakították ki; ezek a virágok és levelek színezete - a fehértől a sötét ibolyáig - , illetve mintázata szerint különböztethetők meg. A 'Variegata' nevű változat elnyerte a The Royal Horticultural Society a Royal Horticultural Society Award of Garden Merit, azaz nagyjából Kerti Termesztésre Érdemes Növény Díját.[1]
Mivel közkedvelt kerti virág, az ember sokfelé magával vitte, így egyes helyeken, mint például az Amerikai Egyesült Államokban, Ausztráliában és Új-Zélandon inváziós fajjá vált. Mivel sűrű takarót alkot, elveszi az ottani őshonos növényektől a Napfényt.[2]
Alfajai
[szerkesztés]- Vinca major subsp. balcanica (Pénzes) Kozuharov & A.V.Petrova - Dél-Európa; a levélszárak rövid szőrökkel borítottak
- Vinca major subsp. hirsuta (Boiss.) Stearn - Törökország és a Kaukázus; a levélszárak sűrűn, hosszú szőrökkel borítottak
Megjelenése
[szerkesztés]Évelő és örökzöld növény, mely 25 centiméter magasra nő meg és 2-5 méter szélesre terül el. Ha alkalma adódik, akkor 50-70 centiméter magasra is felkapaszkodik. Levelei átellenesek, a tövüknél majdnem kerekek, míg a végük felé kihegyesednek. A levél a főérmentén 3-9 centiméter hosszú és 2-6 centiméter széles. Fényesen sötétzöld és bőrszerű tapintású. Az 1-2 centiméter hosszú levélszárakat szőrök borítják. A virágok kétneműek, egy-egy szárvégen csak egy virág nyílik. A természetes nagy meténg virága lilás-ibolyaszínű és 3-5 centiméter átmérőjű. Öt szirma van. A csészéje 10-17 milliméter hosszú és szőrzet borítja. Kora tavasztól egészen őszig nyílik.
Életmódja
[szerkesztés]A nedves aljnövényzetet, az erdőket, a sövényeket és a folyópartokat részesíti előnyben. Akár 800 méteres tengerszint feletti magasságig is felhatol. Egyaránt jól érzi magát az erős Napsütésben és az árnyékban is.
Képek
[szerkesztés]-
Ahol megtelepszik, ott igen sűrűn nő
-
A növények
-
Levele
-
Magvai
Jegyzetek
[szerkesztés]- ↑ RHS Plant Selector - Vinca major 'Variegata'. (Hozzáférés: 2013. június 8.)[halott link]
- ↑ Periwinkle, Aliens Among Us. Archiválva 2013. december 13-i dátummal a Wayback Machine-ben Virtual Exhibit of the Virtual Museum of Canada.
Források
[szerkesztés]- Pignatti S. - Flora d'Italia – Edagricole – 1982, Vol. II, pag. 348
- Flora Europaea: Vinca major distribution
- Blamey, M., & Grey-Wilson, C. (1989). Flora of Britain and Northern Europe. Hodder & Stoughton.
- Huxley, A., ed. (1992). New RHS Dictionary of Gardening 4: 664-665. Macmillan.
- The International Plant Names Index (IPNI) 23 Febr 209 [1].
- USDA, ARS, Germplasm Resources Information Network. Vinca major L. in the Germplasm Resources Information Network (GRIN), U.S. Department of Agriculture Agricultural Research Service. Accessed on 07-Oct-06.
- Vinca major L. The Plant List
Fordítás
[szerkesztés]- Ez a szócikk részben vagy egészben a Vinca major című angol Wikipédia-szócikk ezen változatának fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként.