Tandori Károly
Tandori Károly | |
![]() | |
Arcképe a SZTE EK gyűjteményéből | |
Született | 1925. augusztus 23. Újvidék |
Elhunyt | 2005. január 24. (79 évesen) Szeged |
Állampolgársága |
|
Nemzetisége | magyar |
Foglalkozása | matematikus, egyetemi tanár, MTA tag |
Iskolái |
|
Kitüntetései | Kossuth-díj, Széchenyi-díj |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Tandori Károly témájú médiaállományokat. | |
Sablon • Wikidata • Segítség |
Tandori Károly (Újvidék, 1925. augusztus 23. – Szeged, 2005. január 24.) Kossuth- és Széchenyi-díjas magyar matematikus, egyetemi tanár, a Magyar Tudományos Akadémia rendes tagja.
Kutatási területe: Sorozatok, sorok, szummációk elmélete. Approximációelmélet. Fourier-analízis. Valószínűségelmélet határelosztás-tételei.
Életpályája
[szerkesztés]Édesapja tetőfedő mester volt, 1930-ban feleségével és ötéves gyermekével a Jugoszláv Királyságból kiutasították,[1] Szegedre menekültek. Édesapja Szegeden, sőt a Dél-Alföldön is jó hírnévnek örvendő tetőfedőmester lett. 1932-től Tandori Károly az Újszegedi Állami Népiskolába járt, jó tanuló volt, így 1936-ban beíratták a Ferenc József Tudományegyetem gyakorló gimnáziumába, a Baross Gimnáziumba, ahol a 8. gimnáziumi osztály végén, 1944-ben kitűnő eredménnyel érettségizett.
Felvételt nyert a budapesti Műegyetemre, de tanulmányait a háborús körülmények miatt mégis inkább a szegedi egyetemen kezdte meg, matematika-fizika szakon. Kiváló tanárai voltak matematikából, Kalmár László, Riesz Frigyes és Szőkefalvi-Nagy Béla. Nagyon hamar eldőlt, hogy őt legjobban a matematika érdekli, s azon belül is a matematikai analízis. Már egyetemi évei alatt díjtalan gyakornok volt a Bolyai Intézetben. 1948-ban kapta meg matematika-fizika szakos középiskolai tanári oklevelét, s mindjárt felvették tanársegédnek az Intézetbe.
Az 1950-es évek elején három évet a Műegyetemen töltött Alexits György mellett, mint aspiráns. Az ortogonális polinomok szerinti sorfejtések elméletében jeles eredményeket ért el, ebből a témából írta meg kandidátusi disszertációját, amelyet 1954-ben védett meg. A továbbiakban hazajött Szegedre, s a Bolyai Intézet adjunktusaként dolgozott tovább. Kutatott és oktatott fáradhatatlanul. 1957-ben lett a matematika tudományok doktora. Disszertációjának címe: Ortogonális Sorokról. Témavezetői Alexits György, Szőkefalvi-Nagy Béla és Császár Ákos voltak. 1958-ban docenssé, 1962-ben egyetemi tanárrá nevezték ki.
Jelentős eredményeket ért el a matematikai analízis klasszikus kérdésköreiben, tudományos eredményeit rendszeresen közreadta az Acta Scientiarum Mathematicarum-ban német nyelven. Egyik csúcsteljesítménye az 1957-1962 között publikált Über die orthogonalen Funktionen című, 188 oldalt kitevő, 10 részből álló cikksorozata, melyért 1961-ben Kossuth-díjjal tüntették ki. 1965-ben választották be az MTA levelező, 1975-ben rendes tagjai sorába.
Jó előadó és jó tanár volt az egyetemen, számos tanítványt és matematikai kutatót nevelt. A Bolyai Intézet matematikus tanárjelöltjei évtizedeken át az ő híres analízis és valószínűségszámítás előadásain nevelkedtek. Az 1972-ben alapított Analízis Alkalmazásai tanszéket vezette 1972-1995-ig, 1975 és 1981 között a Természettudományi Kar dékáni feladatait is ő látta el, 1987-1990-ig vezette a tanszékcsoportot. Számos tudományos tisztséget töltött be hatékonyan és nagy odaadással szakfolyóiratok szerkesztőségeiben, tudományos társaságokban. 1995-ben emeritálták. 2005-ben érte a halál, az Újszegedi temetőben[2] nyugszik.
Művei
[szerkesztés]Matematikai folyóiratok szerkesztése
[szerkesztés]- Acta Mathematica Hungarica, szerk. biz. tag (1965-1979), főszerk. (1976-1996)
- Studia Mathematica Hungarica, szerk. biz. tag (1966-1973)
- Periodica Mathematica Hungarica, szerk. biz. tag. (1971-1996)
- Analysis Mathematica, főszerk. h. (1975-1996)
- Alkalmazott Matematikai Lapok, főszerk. (1977-1978), szerk. biz. tag (1979-1996)
- Matematikai Lapok, szerk. (1981-1987)
- Analysis, szerk. biz. tag (1987-)
Tudományos tisztség
[szerkesztés]- MTA Matematikai Bizottság, tag (1965-)
- MTA TMB[3] Matematikai és Számítástudományi Szakbizottság, tag (1970-1976), elnök (1976-1995)
- SZAB,[4] alelnök (1987-1996)
Társasági tagság
[szerkesztés]- Bolyai János Matematikai Társulat, tag (1946-), alelnök (1985-1993), tiszteletbeli elnök (1993-)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/6a/Graduation_of_honorary_doctor_is_in_University_of_Szeged_1977.jpg/220px-Graduation_of_honorary_doctor_is_in_University_of_Szeged_1977.jpg)
Díjak, elismerések
[szerkesztés]- Kossuth-díj III. fokozat (1961)
- A felsőoktatás kiváló dolgozója (1971)
- Munka érdemrend arany fokozat (1981)
- Szele Tibor-emlékérem (1982)
- Április negyedike érdemrend (1985)
- Szent-Györgyi Albert-díj (1992)
- Széchenyi-díj (megosztva, 1992) – A matematikai analízis témakörén belül elsősorban a klasszikus Fourier-sorok konvergencia- és összegzési kérdéseinek kutatásában elért, nemzetközileg is elismert kiemelkedő eredményeiért. Megosztott díj Leindler Lászlóval.
- Szegedért Alapítvány Tudományos Kuratóriumának díja (1994)
- Pro urbe (Szeged) díj (1994)
- MTESZ díj (1994)
- Pedagógus Szolgálati Emlékérem (1994)
- SZTE díszdoktora (1997)
- Klebelsberg Kunó díj (2001)
- Magyar Örökség Díj (2008)
Irodalom
[szerkesztés]- Csörgő Sándor: Tandori Károly 70 éves. Polygon, 5. évf. 1995/1. sz. 1-18. p.
- Csörgő Sándor: Tandori Károly (1925-2005). Magyar Tudomány 166. évfolyam 2005/7. sz. pp. 907–909.
Jegyzetek
[szerkesztés]- ↑ El kellett hagyniuk záros határidőn belül a Jugoszláv Királyságot, de eladhatták házukat és elhozhatták ingóságaikat, lásd Tandori-interjú i.m.
- ↑ Újszegedi temető. Református jobb-6-32 In Tóth Tamás: Csongrád megye temetőiben nyugvó jeles személyek adattára. Szeged, 2008. 27. p.
- ↑ Tudományos Minősítő Bizottság
- ↑ Szegedi Akadémiai Bizottság
Források
[szerkesztés]- Szegedi egyetemi almanach: 1921-1995 (1996). I. köt. Szeged, Mészáros Rezső. Tandori Károly lásd 441-442. p.
- Csákány Béla – Varga Antal: Matematika. In A Szegedi Tudományegyetem múltja és jelene: 1921-1998 = Past and present of Szeged University. /JATE. Szeged : Mészáros Rezső, 1999. 380-402. p. Tandori Károly lásd 392. p.
- Csörgő Sándor: Tandori Károly (1925-2005).
- Árvai Mara: Beszélgetés Dr. Tandori Károly matematikussal, 2000. június 20.
- Adatok