Bernáth Zsigmond
Bernáth Zsigmond | |
![]() | |
Született | 1790. október 30. Mándok |
Elhunyt | 1882. január 28. (91 évesen) Tarnóc |
Állampolgársága | magyar |
Nemzetisége | magyar |
Foglalkozása | főispán, országgyűlési követ, országgyűlési képviselő |
Tisztsége |
|
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Bernáth Zsigmond témájú médiaállományokat. | |
Sablon • Wikidata • Segítség |
Bernáth Zsigmond (bernátfalvai és sztrippai) (Mándok, 1790. október 30. – Tarnóc, 1882. január 28.) Ung vármegye főispánja, többször követe és országgyűlési képviselője.
Élete
[szerkesztés]Bernáth Zsigmond alispán és országgyűlési követ fia volt. A gimnáziumot és bölcseletet Kassán, a jogot Pesten és Bécsben hallgatta s végre Sárospatakon a híres Kövy Sándor alatt fejezte be. Az 1811. országgyűlésen jelen volt a távollevők követei sorában. Ezután Pesten Vay József hétszemélynök mellett mint királyi táblai jegyző (jurátus) működött; végre 1812-ben ügyvédi cenzúrát tett, bereg megyei kis birtokára vonult és a gazdaságnak élt. 1816-ban Ung megyében főszolgabírónak választották és 1825-ben követül küldték a pozsonyi országgyűlésre, hol az ellenzék soraiban működött. Ugyanezen minőségben szerepelt az 1830. országgyűlésen, s ekkor több közérdekű törvénycikk szerkesztése az ő tollából folyt. Jelen volt az 1833–1836. országgyűlésen is, mely alkalommal Kölcsey Ferenccel együtt kerületi jegyzőnek választották, több országgyűlési fölirat fogalmazásával s az úrbéri törvénycikkek szerkesztésével bízták meg. Az 1839–1840. országgyűlésen ismét ott találjuk a követi táblánál. Az 1847–1848. utolsó pozsonyi országgyűlésre Ung megye rendei szintén megválasztották. Az új rendszer következtében Ung megye főispánjává neveztetett ki, de a pesti nemzetgyűlésen a főrendi táblánál nem foglalta el helyét; a magyarországi s erdélyi reformátusok értekezletében 1848-ban azonban tevékeny részt vett. A bekövetkezett zivataros időben teljes visszavonultságban élt és falusi birtokán gazdálkodással foglalkozott. 1861-ben Ung megye nagykaposi kerülete megválasztotta képviselőül. Az 1865–1868. országgyűlés korelnökéül választotta.
Munkái
[szerkesztés]Beszédei az országgyűlési Naplókban és a politikai lapokban jelentek meg. 1861. beszéde külön is megjelent. (Pest, 1861. gr. Batthyány István és Jámbor Páléival együtt).
Arcképe Prinzhofer által 1848-ban kőre rajzolva és Rauch J. által nyomtatva Bécsben jelent meg.
Források
[szerkesztés]- Szinnyei József: Magyar írók élete és munkái I. (Aachs–Bzenszki). Budapest: Hornyánszky. 1891.