Hajós József (zeneszerző)
Hajós József | |
![]() | |
A Tombé du ciel c. film forgatásán 1946-ban (b-j): Gérard Carlier dalszerző, Irène Élisabeth Reinert hegedűművésznő (Emil E. Reinert filmrendező felesége) és Joe Hajos zeneszerző | |
Született | Hajós József 1907. március 10.[1][2] Melence |
Elhunyt | 1984. október 26. (77 évesen) Eaubonne |
Művészneve | Joe Hajos, Harry Bolds |
Állampolgársága | magyar, francia |
Nemzetisége | magyar |
Foglalkozása | zeneszerző, dalszerző |
Zenei pályafutása | |
Műfajok | tánczene, esztrád, filmzene |
Aktív évek | 1928–1965 |
Híres dal | „Wissen Sie, dass Ungarisch sehr schwer ist?” (1930) |
Hangszer | zongora |
Nyelv(ek) | magyar, német, francia |
Tevékenység | filmzene, dalszerzés |
IPI-névazonosító | 00013203939 |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Hajós József témájú médiaállományokat. | |
Sablon • Wikidata • Segítség |
Joe Hajos, született Hajós József (Melence, Torontál vármegye, Osztrák–Magyar Monarchia, 1907. március 10. – Eaubonne, Val-d’Oise megye, Franciaország, 1984. október 26.)[3] magyar származású hangmérnök, zeneszerző, zenekarvezető, szórakoztató zenész, dalszerző, aki Németországban és Franciaországban működött. Komponált Harry Bolds álnév alatt is.[4]
Élete
[szerkesztés]A Torontál vármegyei Melence községben született 1907-ben (ma: Melenci, Vajdaság, Szerbia). A bécsi Zeneművészeti Főiskolán szerzett zenei képzést.
1928-ban Berlinbe költözött, itt zongoristaként és zenekarvezetőként dolgozott. Emellett dalokat írt az osztrák (bukovinai) származású Joseph Schmidt opera- és dalénekes számára. Első nagyobb sikerét az 1930-ban megjelent „Wissen Sie, dass Ungarisch sehr schwer ist?” (Tudja Ön, hogy nagyon nehéz a magyar nyelv?)[5] című dalával aratta, mely korának egyik népszerű slágere lett.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/0d/Berlin_Scala_Anfahrt_007802.jpg/220px-Berlin_Scala_Anfahrt_007802.jpg)
1931 októberében „Ich hab Dich einmal geküßt” című dalával Hajós megnyert egy dalversenyt, melyet a Berlini Scala varieté színpadán rendeztek. Ez a dal szintén a helyi éjszakai élet slágere lett. Ugyanekkor Hajós filmzenéket is kezdett komponálni és rövidesen megszervezte saját zenekarát, mely „Joe Hajos und seine zwölf Solisten” név alatt szerepelt.
Zsidó származása miatt 1933-ban, a náci hatalomátvétel után el kellett hagynia Németországot. Először hazajött Magyarországra, majd a következő évben, 1934-ben Párizsba költözött. Még 1934-ben zenét írt a Max Nosseck által Párizsban forgatott Buster Keaton-filmvígjátékhoz, a Le roi des Champs-Elysées-hez.[6] Sikere nyomán Hajós rendszeresen kezdett filmzenéket komponálni. 1935-ben megírta Richard Pottier rendező Fanfare d’amour c. zenés vígjátékának teljes filmzenéjét. Egy ideig együtt dolgozott Paul Dessau német emigráns zeneszerzővel.
A második világháború küszöbén visszatért Budapestre. 1939-ben megírta Martonffy Emil rendező számára a Hölgyek előnyben című film forgatókönyvét és zenéjét,[7] de a zsidótörvények értelmében erősen korlátozták a filmiparban való munkalehetőségét. A háború végét Budapesten érte meg, de röviddel ezután ismét Franciaországba utazott, ahol bekapcsolódott az újrainduló francia filmgyártásba.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/74/G%C3%A9rard.Carlier%2C_Joe.Hajos_1946.jpg/250px-G%C3%A9rard.Carlier%2C_Joe.Hajos_1946.jpg)
1950-ben Max Ophüls rendező Körbe-körbe című filmjében hangmérnökként működött, Oscar Straus zenjét dolgozta fel a filmhez. Egy évvel később, ugyancsak Ophüls számára megírta Az élet örömei (Le Plaisir/Pläsier) című romantikus vígjáték filmzenéjét is. 1954-től fokozatosan visszavonult, egyre kevesebb filmzenét alkotott. Ezek egyike volt Georges Lampin rendező 1963-as Sándor Mátyás-filmjéhez írt lendületes indulója.[8] Hajós 1984-ben hunyt el a franciaországi Eaubonne-ban.
Föbb filmzenéi
[szerkesztés]- 1932: Gyilkol a múlt (Strafsache van Geldern); rendező Willi Wolff
- 1933: Mindent a nőért!; rendezők Gaál Béla, Géza von Cziffra
- 1934: Le roi des Champs-Elysées; rendező Max Nosseck
- 1934: Radio Röhren Revolution, animációs film; rendező George Pal
- 1935: Fanfare d’amour; rendezte Richard Pottier
- 1935: Tarasz Bulyba / Kozákok kapitánya (Tarass Boulba); rendező Alexis Granowsky
- 1936: Charlie’s World Cruise; animációs film; ; rendező George Pal
- 1936: 27 rue de la Paix; rendező Richard Pottier
- 1937: Nina Petrovna (Le mensonge de Nina Petrovna); rendező Viktor Tourjansky
- 1938: The Rebel’s Son (a Tarasz Bulyba angol gyártási változata); rendező Viktor Tourjansky
- 1938: L’inconnue de Monte Carlo, rendező André Berthomieu
- 1938: La signora di Montecarlo (az előzőnek olasz gyártási változata); rendező André Berthomieu, Mario Soldati
- 1939: Párbaj (Coups de feu); rendező René Barberis
- 1939: Le Danube bleu, rendezők Emil-Edwin Reinert, Alfred Rode
- 1939: Hölgyek előnyben (zene + forgatókönyv is); rendező Martonffy Emil
- 1945: Elcsábított csábító (La femme fatale); rendező Jean Boyer
- 1946: On ne meurt pas comme ça; rendező Jean Boyer
- 1946: L’insaissable Frédéric; rendező Richard Pottier
- 1946: Tombé du ciel; rendező Emil-Edwin Reinert
- 1947: L’éventail; rendező Emil-Edwin Reinert
- 1947: Cargaison clandestine; rendező Alfred Rode
- 1947: Émile l’africain; rendező Robert Vernay
- 1948: La nuit blanche; rendező Richard Pottier
- 1949: Fantômas contre Fantômas; rendező Robert Vernay
- 1949: Ainsi finit la nuit; rendező Emil-Edwin Reinert
- 1950: Körbe-körbe (La ronde); rendező Max Ophüls (Hajós: hangmérnök, zenei rendező)
- 1950: Casimir; rendező Richard Pottier
- 1950: Rendez-vous avec la chance; rendező Emil-Edwin Reinert
- 1950: Quai de Grenelle; rendező Emil-Edwin Reinert
- 1950: Le traqué; rendező Borys Lewin
- 1950: Gunman in the Streets; rendező Frank Tuttle
- 1951: A Tale of Five Cities (A Tale of Five Women); rendezők Montgomery Tully, Romolo Marcellini, Emil-Edwin Reinert
- 1951: Verträumte Tage; rendező Emil-Edwin Reinert
- 1951: L’aiguille rouge (Verträumte Tage francia gyártási változata); rendező Emil-Edwin Reinert
- 1952: Az élet örömei (Le plaisir/Pläsier); Max Ophüls
- 1953: Kegyelemlövés (Act of Love); rendező Anatole Litvak
- 1954: Saturnin, le poète; rendező Jean Tourane
- 1961: Poly; tévésorozat; rendezők Cécile Aubry, Jack Pinoteau
- 1963: Sándor Mátyás (Mathias Sandorf); rendező Georges Lampin
- 1965: Les aventures de Saturnin; tévésorozat; rendező Jean Tourane
Jegyzetek
[szerkesztés]- ↑ Francia Nemzeti Könyvtár: BnF források (francia nyelven). (Hozzáférés: 2015. október 10.)
- ↑ filmportal.de. (Hozzáférés: 2017. október 9.)
- ↑ Hajos, Joe. Oesterreiches Musiklexikon online. (Hozzáférés: 2021. április 17.)
- ↑ Bols, Harry (1907-1982). Compositeur et chef d’orchestre. - Pseudonyme de Joe Hajos (francia nyelven). Bibliothèque nationale de France (catalogue.bnf.fr), 2015. március 18.
- ↑ Joe Hajos: Originals: Wissen Sie, dass Ungarisch sehr schwer ist. (Paul O’Montis) (német nyelven). secondhandsongs.com, 1930
- ↑ Le roi des Champs-Élysées (1934) az Internet Movie Database oldalon (angolul)
- ↑ Hölgyek előnyben (1939) az Internet Movie Database oldalon (angolul)
- ↑ Joseph Hajos – Générique, előadja: Warner Chappell Music France. Dailymotion.com. (Hozzáférés: 2023. április 6.)
Forrás
[szerkesztés]- Kay Weniger. „Es wird im Leben dir mehr genommen als gegeben…“ Lexikon der aus Deutschland und Österreich emigrierten Filmschaffenden 1933 bis 1945. Eine Gesamtübersicht. (német nyelven). Hamburg: ACABUS Verlag, 229-230. o. (2011 Í isbn= 978-3-86282-049-8)
További információk
[szerkesztés]- Hajós József a PORT.hu-n (magyarul)
- Hajós József az Internet Movie Database-ben (angolul)
- Hajós József a Rotten Tomatoeson (angolul)
- Hajós József (zeneszerző) az IMDb-n
- Joe Hajos (Weitere Namen: Joseph Hajos) (német nyelven). filmportal.de