Csink János
Csink János | |
![]() | |
Született | 1823 Tvarožná |
Elhunyt | 1905 (81-82 évesen) Eperjes |
Állampolgársága | magyar |
Foglalkozása | tanár |
Sablon • Wikidata • Segítség |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/75/K%C3%B6nyv.jpg/220px-K%C3%B6nyv.jpg)
Csink János (Duránd, 1823. november 5. – Eperjes, 1905. november 26.) nyelvész, evangélikus tanító, az első magyar nyelvű angol nyelvkönyv írója. Ügyvédi diplomával rendelkezett, de az 1848/49. évi szabadságharcban vállalt tevékenysége miatt ettől eltiltották. Elsősorban tanítóként, iskola szervezőként és nyelvtanárként dolgozott, írói munkássága is e területekhez kapcsolódik.
Életútja
[szerkesztés]Tanulmányai
[szerkesztés]Csink János a szepesi városok egyikében, Durándon született. Édesapja jómódú földbirtokos volt, aki feleségével Jozéfi Máriával dédelgető, gondos, vallásos szeretettel nevelték. 1834/35. iskolai évben, mint donatista az osgyáni gimnáziumba ment, hogy német ajkú, de magyar lelkű szülei örömére a magyar nyelvet is teljesen elsajátíthassa. Tanulmányait Késmárkon folytatta, 1844-ben kitüntetéssel végezte a jogot. Hasonló eredményt mutatott föl 1844/45-ben a teológiai tudományok összes ágazataiból. 1846. január 12-én felesküdött esküdtnek. Ugyanebben az évben Késmárkon Mattyasovszky József ügyvéd, majd Gideon Lajos királyi táblai előadó bíró mellett dolgozott. 1847. szeptember 23-án Pesten kapta meg ügyvédi oklevelét. 1848 és 49-ben, mint Duránd jegyzője élte át a forradalom dicsőséges, szép napjait, melyben úgyis, mint Szepes vármegye törvényhatósági bizottsági tagja, úgyis, mint a város kerületi képviselője, igen-igen tevékenyen vett részt, különösen a közös élelmezés és a szükséges fegyverek előállítása érdekében tanúsított, hazafias, saját életbiztonságát veszélyeztető szolgálatot.
Emigrációban
[szerkesztés]A világosi fegyverletétel után külföldre menekült. Előbb Nógrád vármegyében bujdosott, mint órássegéd, amikor órát is javítania kellett! Majd október 29-én átlépte az osztrák határt. Boroszlóban elfogták, de két hónapi börtönfogság után elbocsátották, ahonnan Hamburgba jutott el, majd Belgiumon át folytatta útját, míg 1850. január 6-án Londonba meg nem érkezett. Itt, mint emigránst, kegyelem-kenyérrel kínálták, de azt nem fogadta el. Napszámban dolgozott - szűcs volt - míg az angol nyelvet teljesen el nem sajátította. 1850. augusztus 25-én megnősült, felesége Alexander Marianna. 1851-ben felkereste John Runtz igazgatót, a Birkbeck-féle polgári-iskolák vezetőjét. Úgy megnyerte a kiváló pedagógus rokonszenvét, hogy ajánlatára a londoni magyar napszámosból az angol iskola francia nyelvtanára lett rövid idő alatt. 1853-ban a Cityroad-Birkbeck iskolában segédtanító lett. 1855-ben már John-street Literary and Scientific Institution polgári iskolájában működött, mint igazgató (head-master), ahol egészen 1857. december 20-ig tanított oly kiváló eredménnyel, hogy amikor a hazajövetelre engedélyt kapott, akkor a hideg angol vér, a tőle szokatlan melegséggel búcsúzott el. A fönntartó hatóság ugyanis nem elégedett meg azzal, hogy távozásakor ünnepélyes búcsúnapot tartott és Shakespeare műveinek díszkötésű, illusztrált példányát adta emlékül számára, hanem ami a frázisokat éppen nem kedvelő angoloknál igen ritka dolog, egy igen meleg hangú, elismerő búcsúiratot is intézett hozzá, tanítványai pedig a magyar-angol jeles írónak arany tollat adtak emlékül. Száműzetéséből 1858. január 6-án érkezett haza szülővárosába, Durándra. Innen csakhamar Késmárkra ment, hogy gondoskodjék a mindennapi kenyérről családja számára. Herczogh Dániel ügyvéd irodájának vezetését vállalta magára, míg terve szerint, a törvényes engedély megkapása után, saját maga irodát nem nyithat. De ez a terve, mint annyi más, hajótörést szenvedett. Hiába igazolta Duránd város elöljárósága 1858. július 28-án keltezett okmányban, hogy mint ügyvéd 1847-, 48- és 49-ben a megyei bíróságok előtt peres feleket képviselt, hogy ügyvédi oklevelét szabályszerűen kihirdették, hogy állampolgársága kétségbevonhatatlan, Csink Jánost a hatalmi szó az ügyvédi gyakorlattól eltiltotta.
Újrakezdés
[szerkesztés]1858. október 1-jétől a késmárk III–IV. osztályos elemi iskola vezetését vállalta magára 1859. június végéig. 1859. június 29-től 1868. június 30-ig a kassai elemi iskola tanítója volt. Hogy mennyire kivívta polgártársainak közbecsülését, azt igazolja az a tény, hogy beválasztották Kassa város törvényhatósága tagjai sorába. Itt egy tanügyi lapot is szerkesztett Az Iskola címmel. Már 1861-ben a kassai kereskedelmi testület megválasztotta őt 400 forint tiszteletdíj mellett a kereskedelmi vasárnapi iskola tanítójává. Az Assahegyaljai Kovamalomkő, Ásványtermény és Gőzmalom Részvénytársaság választotta meg társulati igazgatójának Szegimalomban. Fizetése 1500 forint, nyereség, kert, lakás és szántóföld használatából állott. 1870. április 13-án a Szepesi Hitel- és Iparbank választotta meg főkönyvelőjének Lőcsére, hasonlóképp jó fizetéssel. Ő mégis elfogadta az eperjesi iskolamesteri állást 386 forint fizetésért. Mint az elemi iskola tanítója, hozzálátott a polgári leányiskola szervezéséhez, 1874-ben már háromosztályos, virágzó polgári leányiskolát vezetett két elemi osztállyal. 1874-ben körülbelül húszezer koronát gyűjtött az iskola céljaira.
1888-ban a durándi egyházközség a városi gyermekkert alapítása, valamint a tanügy terén való szolgálatai által szerzett érdemeinek méltatásaként tiszteletbeli egyházi felügyelőnek választotta meg, 1899-től pedig tiszteletbeli egyháztanácsosa volt az iránta hálás egyházának is. Az 1899-es iskolai év befejeztével vonult nyugalomba. 1905-ben hunyt el, Eperjesen temették el.
Munkái
[szerkesztés]- A compleíe practical grammar of the hungarian language with exercises, selections from the best authors, and vocabulaires. To which is added a historical sketsh of Hungarian literature. London, 1853. (2. kiadás, Forgotten Books, 2012.)
- Mértékek és pénzdarabok tabellái. Kassa, 1860.
- Olvasókönyv a polgári iskola számára. Kassa, 1861. Két kötet.
- Lehrbuch für Bürgerschulen. Kassa, 1862.
- Az eperjesi ev. leányiskola szervezési terve. Eperjes, 1873.
- Der Kindergarten, seine Einrichtung und Aufgabe. Eperjes, 1873.
- Leitfaden für den Unterricht der deutschen Sprache. Eperjes, 1873.
- Leitfaden für den Unterricht ili der schulen. Eperjes, 1876. Három rész.
- Naturgeschichte fiir Volks- Geographie. Eperjes, 1874.
- Unterricht in der Religion. Eperjes, 1876.
- Leitfaden der Stillehre. Eperjes, 1876.
- Magyar-német nyelvgyakorló könyv a nép- és polgári iskolák számára. Eperjes, 1876. Két rész. (2. kiadás, 1878., 3. kiadás. 1884. Eperjes)
- Vezérfonal a földrajz oktatásához. Eperjes, 1877-79. Két rész. (I. folyam. Eperjes és környéke. II. Eperjes. Sárosmegye. III. Magyarország. IV. Európa. V. Ázsia, Afrika, Amerika, Ausztrália leirása. VI. A Föld, mint égitest és a naprendszer.)
- Oktatás a vallástanban. (I. Bibliai történet. II. Hit- és erkölcstan.) Eperjes, 1881-82. Két rész.
- Gyakorlati angol nyelvtan kezdők számára. Eperjes, 1878.
- Magyar nyelvtan iskolai használatra. I. folyam. A mondattan elemei. II. folyam. Szóragozás. Eperjes, 1884.
- Két kötet egyházi beszéd.
- Spruchs-Orts-Eigennamen, Register der heil. Schrift. 1880-1881. Töredék.
- Nomina propria Librorum sacrorum eorumque significatio, atque virorum in libris sacris commemorata Ex libris sacris congessit. Eperjes, 1880-1890.
Források
[szerkesztés]- Csink János emlékezete özv. Csink Jánosné, Alexandra Marianna úrnőnek kegyeletes emlékül ajánlja az eperjesi ág. hitv. evang. I. egyház. Eperjes, 1906
- Szinnyei József: Magyar írók élete és munkái
- PIM[halott link]
További információk
[szerkesztés]- Gulyás Pál: Magyar írók élete és munkái. Bp., Magyar Könyvtárosok és Levéltárosok Egyesülete, 1939-2002. 7. kötettől sajtó alá rend. Viczián János.
- Nagy Csaba: A magyar emigráns irodalom lexikona. [Részben 2. jav. és bőv. kiad. + Álnévlexikon] Bp., Argumentum Kiadó-Petőfi Irodalmi Múzeum és Kortárs Irodalmi Központ, 2000.
- Vasváry Ödön: Lincoln's Hungarian Heroes - Lincoln magyar hősei. Washington, Amerikai Magyar Református Egyesület, 1939.