Közönséges kígyónyelv
Közönséges kígyónyelv | ||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
![]() Németországi példány
| ||||||||||||||
Magyarországon védett Természetvédelmi érték: 5 000 Ft[1] | ||||||||||||||
Rendszertani besorolás | ||||||||||||||
| ||||||||||||||
Tudományos név | ||||||||||||||
Ophioglossum vulgatum L., 1753 | ||||||||||||||
Szinonimák | ||||||||||||||
| ||||||||||||||
Hivatkozások | ||||||||||||||
![]() A Wikifajok tartalmaz Közönséges kígyónyelv témájú rendszertani információt. ![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Közönséges kígyónyelv témájú médiaállományokat és Közönséges kígyónyelv témájú kategóriát. |
A közönséges kígyónyelv (Ophioglossum vulgatum) az ősharasztok (Psilotopsida) osztályának a kígyónyelvpáfrányok (Ophioglossales) rendjébe, ezen belül a kígyónyelvfélék (Ophioglossocaceae) családjába tartozó faj.
Előfordulása
[szerkesztés]Egész Közép-Európában, a síkvidékeken mindenütt megtalálható, de napjainkban a nedves területek lecsapolása és a zöld felületek fokozott kihasználása következtében megfogyatkozott. Ez a növényfaj Ázsiában, Afrika északnyugati részén és Észak-Amerika keleti felén is megtalálható. Magyarországon többek közt a Gödöllői-dombság,[2] a Mátra,[3][4] valamint a Kisalföld területén él.[5]
Alfaja, változata, alakja
[szerkesztés]- Ophioglossum vulgatum subsp. kilimandscharicum (Hieron.) J.E. Burrows - szinonimája: Ophioglossum vulgatum var. kilimandscharica Hieron.
- Ophioglossum vulgatum var. alaskanum (E. Britton) C. Chr. - szinonimája: Ophioglossum alaskanum E. Britton
- Ophioglossum vulgatum f. lanceolatum (Clute) S.F. Blake - szinonimája: Ophioglossum vulgatum var. lanceolatum Clute
Megjelenése
[szerkesztés]Nehezen észrevehető, sárgászöld páfrány. Rövid földbeli hajtásából csupán egyetlen, két részből álló levél emelkedik a föld fölé. Az alsó, meddő rész tojás alakú vagy hosszúkás, ülő, ép szélű és lágy, lebenyes állományú. Ebből ágazik ki a felső, karcsú nyelű spóratermő rész, csúcsán mindkét oldalon 12-40 sárga spóratartó zsákocskával. Sokszor csupán a meddő levélrész fejlődik ki. A növény fölött könnyen elsiklik a szemünk, jóllehet meddő állapotban is félreismerhetetlen. Magassága, spóratermő füzérrel 10-30 centiméter.
Kromoszómaszáma a kisebb spórájú indiai és európai egyedeknél, és valószínűleg a legtöbb észak-amerikai populációban 2n=480, az Appalache-hegységben azonban egy nagyobb spórájú forma is megjelent, amelynek kromoszómaszáma 2n=1320. Ez a növényvilágban ismert legmagasabb érték.[6]
Életmódja
[szerkesztés]Nyirkos rétek, mocsaras erdők lakója. Szárazabb helyeken, például sovány gyepekben is előfordul.
A spóraképzés ideje júniustól augusztus végéig tart.
Képek
[szerkesztés]-
A növény
-
Spóratermő része
-
közelről
-
Levelei
-
Rajzok a növényről (a bal oldali)
Jegyzetek
[szerkesztés]- ↑ A vidékfejlesztési miniszter 100/2012. (IX. 28.) VM rendelete a védett és a fokozottan védett növény- és állatfajokról, a fokozottan védett barlangok köréről, valamint az Európai Közösségben természetvédelmi szempontból jelentős növény- és állatfajok közzétételéről szóló 13/2001. (V. 9.) KöM rendelet és a növényvédelmi tevékenységről szóló 43/2010. (IV. 23.) FVM rendelet módosításáról. Magyar Közlöny, 128. sz. (2012. szeptember 28.) 20903–21019. o.
- ↑ Florisztikai adatok a Gˆdˆllıi-dombs·g ter¸letÈrıl I.. kitaibelia.unideb.hu. (Hozzáférés: 2017. március 20.)
- ↑ [http://kitaibelia.unideb.hu/articles/Kitaibelia_vol81_p139-160.pdf Adatok a Mátra és környéke edényes flórájának ismeretéhez]. kitaibelia.unideb.hu. (Hozzáférés: 2017. március 22.)
- ↑ A Woodsia ilvensis (L.) R. Br. ˙j előfordulása az Eperjesi Tokaji-hegységben. kitaibelia.unideb.hu. (Hozzáférés: 2017. március 22.)
- ↑ [http://kitaibelia.unideb.hu/articles/Kitaibelia_vol171_p3-176.pdf A Kisalföldi meszes homokpuszta növényélete – egykor és ma. 100 éve jelent meg Polgár Sándor első leírása a győri homoki sztyeppvidékről]. kitaibelia.unideb.hu. (Hozzáférés: 2017. március 20.)
- ↑ Flora of North America: Ophioglossum vulgatum
Források
[szerkesztés]- Nagy európai természetkalauz. Összeáll. és szerk. Roland Gerstmeier. 2. kiadás. Budapest: Officina Nova. 1993. ISBN 963 8185 40 6
- Ophioglossum vulgatum L. The Plant List
- Ophioglossum vulgatum