Manuel Azaña
Manuel Azaña | |
![]() | |
Spanyolország 6. elnöke | |
Hivatali idő 1936. május 10. – 1939. március 3. | |
Elnök | Niceto Alcalá-Zamora |
Előd | Niceto Alcalá-Zamora |
Utód | Francisco Franco (Caudilloként) |
Spanyolország 55. miniszterelnöke | |
Hivatali idő 1931. október 14. – 1933. szeptember 6. | |
Előd | Juan Bautista Aznar Cabañas |
Utód | Alejandro Lerroux |
Spanyolország 63. miniszterelnöke | |
Hivatali idő 1936. február 19. – 1936. május 10. | |
Előd | Manuel Portela Valladares |
Utód | Santiago Casares Quiroga |
Született | 1880. január 10. Alcalá de Henares, Madrid, ![]() |
Elhunyt | 1940. november 4. (60 évesen) Montauban, ![]() |
Sírhely | Montauban |
Párt | Republican Left |
Szülei | Esteban Azaña |
Házastársa | Dolores de Rivas Cherif |
Foglalkozás | jogász |
Iskolái |
|
![]() | |
Manuel Azaña aláírása | |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Manuel Azaña témájú médiaállományokat. |
Manuel Azaña y Díaz (Alcalá de Henares, 1880. január 10. – Montauban, 1940. november 4.) a Második Spanyol Köztársaság elnöke 1936 és 1939 között, nemzeti irodalmi díjas író.
Élete
[szerkesztés]Madridban jogi diplomát szerzett, majd közhivatalnok lett. Később újságíróként és íróként működött. Juan Valera spanyol író életrajzáért irodalmi díjat kapott 1926-ban, A barátok kertje 1927-es regényében éles hangon szállt szembe az egyházzal. 1930-ban megalapította Miguel Primo de Rivera diktatúrájával szemben a liberális köztársasági pártot, az Acción Republicanát.
A baloldali pártokat és republikánusokat tömörítő szövetség XIII. Alfonz király lemondását követelte és az 1931-es helyhatósági választások után Alfonz király Franciaországba távozott, majd az Acción Republicana alakított ideiglenes kormányt, Azaña ebben a kormányban előbb hadügyminiszter lett és drasztikusan csökkentette a hadsereg létszámát, 1931 októbertől az ország miniszterelnöke. Az új alkotmány megszövegezését ő irányította, az új alapokmány fontos jogszabályokat vezetett be, korlátozta az egyház jogait, bevezette a világi oktatást, újra tagosította a termőföldeket és bevezette a teljes körű női választójogot.
Miniszterelnökként keresztülvitte a köztársaság védelméről szóló törvényt és megszilárdította az új alkotmányt. 1933-ban a jobboldali és centrum pártok szövetsége lemondatta. 1934-ben a jobbközép kormány letartoztatta egy katalóniai felkelés kirobbantásának vádjával, a tárgyaláson azonban a bíróság felmentette.
Azaña 1935-ben megalakította a baloldali Népfront Szövetséget, amely az 1936 februári választásokon győzött és ismét kormányt alakított. A spanyol parlament (Cortes) májusban lemondatta Alcalá Zamora köztársasági elnököt és Azañat választotta meg utódjául. Megpróbálta elnökként a politikai egyensúlyt fent tartani, de a közrend felbomlása júliusban a hadsereg puccskísérletéhez és a spanyol polgárháború kirobbanásához vezetett. A mérsékelt politikai irányt képviselő Diego Martínez Barriót nevezte ki miniszterelnökké, de a polgárháborút már nem tudta megállítani.
Miután a nacionalisták 1939-ben elfoglalták Barcelonát, Franciaországba menekült, ahol a következő évben bekövetkezett haláláig élt.
Források
[szerkesztés]- Britannica Hungarica ISBN 978-963-09-6796-9