Tuja (növénynemzetség)
Tuja | ||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
![]() Tujaerdő (Közönséges tuja – Thuja occidentalis) az Amerikai Egyesült Államok Wisconsin államában
| ||||||||||||||
Rendszertani besorolás | ||||||||||||||
| ||||||||||||||
Fajok | ||||||||||||||
szövegben | ||||||||||||||
Hivatkozások | ||||||||||||||
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Tuja témájú médiaállományokat és Tuja témájú kategóriát. |
A tuja (Thuja) a toboztermők (Pinophyta) közé sorolt ciprusfélék (Cupressaceae) családjának egyik növénynemzetsége mintegy öt fajjal. Ezeket gyakran „életfáknak” nevezik.
Származása, elterjedése
Egyes fajai Kelet-Ázsiában, mások Észak-Amerikában honosak.
Fajai
- koreai tuja[2] (Thuja koraiensis) Nakai (1919)[3]
- nyugati tuja (nyugati életfa, közönséges tuja, tuja, Thuja occidentalis)[2] L.[3]
- óriás tuja (óriás életfa)[2] Thuja plicata Donn ex D.Don[3]
- foszló kérgű tuja[2] (Thuja standishii) (Gordon) Carrière[3]
- kínai tuja[2] (Thuja sutchuenensis) Franch.[3]
A malonyai tuja (Thuja occidentalis cv. Malonyana) a közönséges tuja egyik változata.
Korábban a Thuja nemzetségbe sorolták a ma már a monotipikus Platycladus nemzetségbe sorolt keleti életfát (Platycladus orientalis) is.
Megjelenése, felépítése
Fajai fák vagy cserjék. Koronája általában kúp alakúak, vízszintes hajtásokkal. A páfrányszerűen két merőleges síkba rendeződő hajtások színe általában sötétebb és fényesebb, a fonákuk halványabb és fakó.
Pikkelylevelei keresztben átellenesen, rányomottan állnak, a fonákukon a meglehetősen lapos, telt levelkék közötti mélyedésekben gyakran hamvas szürke vagy ezüstös rajzolattal. Az apró, hegyes levélcsúcsok befelé hajlanak, ezért a hajtások tapintása puha.A szétmorzsolt levelek illata kellemes édeskés.
Kis, ovális, felálló tobozai a hajtásvégeken nőnek. A fiatal tobozpikkelyek ívesen hajlanak és egymásra borulnak, éretten barnák és szétállóak.
Életmódja, termőhelye
Örökzöld. Természetes élőhelyein erdőalkotó.
Felhasználása
Gyakori dísznövény, az egyes fajoknak sok kertészeti változata ismert. A nyugati tuja (Thuja occidentalis) nagy C-vitamin-tartalmú levelét forrázva sokáig a skorbut ellen használták.
Jegyzetek
Források
- szerk.: Bárány Lászlóné: „tuja”, Magyar Nagylexikon, 17. kötet, Szp–Ung (magyar nyelven). Budapest: Magyar Nagylexikon Kiadó, 773. o.. ISBN 963 9257 17 6 (17. kötet), ISBN 963 05 6611 7 (összkiadás) (2003)
- Linné: Carolus Linnaeus. Species Plantarum: Tomus II. (HTML), digitalizált változat (angol, latin nyelven), Botanicus Digital Library [1]: Missouri Botanical Garden Library, 1002. o. [1753] (é.n.). Hozzáférés ideje: 2013. február 21.
- Priszter: Priszter Szaniszló. Növényneveink: A magyar és tudományos növénynevek szótára (magyar nyelven). Budapest: Mezőgazda Kiadó, 257, 521. o. (1999). ISBN 963 9121 22 3
- TPL, Thuja: Thuja (angol nyelven) (html). The Plant List (2010), Version 1. Royal Botanic Gardens, Kew and Missouri Botanical Garden. (Hozzáférés: 2013. január 17.)
- Owen Johnson: Európa fái. Ill. David More, ford. Illés Beatrix. [Budapest]: Kossuth. 2011. ISBN 978-963-09-6602-3