Koszmosz–332
Koszmosz–332 | |
Típus | Zaliv |
Indítás dátuma | 1970. április 11. |
Indítás helye | Pleszeck űrrepülőtér, 132. indítóállás |
Hordozórakéta | Koszmosz–3M |
COSPAR azonosító | 1970-028A |
SCN | 04369 |
Sablon • Wikidata • Segítség |
A Koszmosz–332 (oroszul: Космос 332) a szovjet Koszmosz műhold-sorozat tagja. Navigációs műhold, a szolgálati rendszer első kísérleti űreszköze.
Küldetés
Ciklon (oroszul: Циклон) szovjet műholdas navigációs rendszer. A rendszert az 1950-es években tervezték meg, 1962-ben hagyták jóvá a kivitelezés megkezdését. 1967-től 1978-ig 31 űreszközt állítottak pályára Kapusztyin Jar, illetve Pleszeck űrrepülőtérről. Modernizált típusa 1971-től került alkalmazására.
A műhold elsődleges feladata a tengeralattjárók helyzetének pontos meghatározása, az elhelyezett rakéták pályadatainak meghatározásával növelve a találati pontosságot. Összehangolni a felszíni hajók (katonai és polgári), a tengeralattjárók, a hadászati repülőgépek pozícióit, alkalmazásuk hatékonyságát segíteni.
Jellemzői
Üzemeltetője az MO minisztérium (oroszul: Министерство обороны (МО) СССР).
1970. április 11-én a Pleszeck űrrepülőtérről egy Kosmos-3M (11K65M) segítségével indították magas Föld körüli (HEO = High-Earth Orbit) körpályára. Az orbitális egység alappályája 99,66 perces, 74,03 fokos hajlásszögű, elliptikus pálya perigeuma 752 kilométer, az apogeuma 760 kilométer volt. Hasznos 775 kilogramm.
Az orbitális egység pályáját 6 alkalommal korrigálták, legutóbb 2011. január 1-jén. Átlagos pályaelemek 99,35 perces, 74,03 fokos hajlásszögű, elliptikus pálya perigeuma 726 kilométer, az apogeuma 734 kilométer volt.
A Koszmosz–304 programját folytatta. Műszerezettsége: általános fedélzeti egység (földi ellenőrzés-beállítás; adatok fogadása-továbbítása; hűtőrendszer automatikája, kémiai akkumulátorok) doppler navigációs egység; Sirius rádióegység; jeladó-jelfogó antenna; Konus-4 körsugárzó antenna; Kvant-L antenna. Az első kísérletbe 680 hajóegységet vontak be, a mérési eredmények 3 kilométeres pontatlanságot rögzítettek. 1969-től a mérési pontosság 100 méteres tűréshatáron belül volt. 1974-től 2 méteres pontosságot sikerült állandósítani.
Az űreszköz hengeres testének átmérője 2 méter, magassága 2,035 méter. Felületére építették a napelemlapokat, hőmérséklet érzékelőket. A sorozat felépítését, szerkezetét, alapvető fedélzeti rendszereit tekintve egységesített, szabványosított tudományos-kutató űreszköz. Áramforrása kémiai, illetve a felületét burkoló napelemek energia hasznosításának kombinációja (kémiai akkumulátorok-, napelemes energiaellátás – földárnyékban puffer-akkumulátorokkal). Tájolása háromtengelyes Föld-központú, passzív rendszer.
Szolgálati ideje ismeretlen.
Források
- Űrhajózási lexikon. Főszerk. Almár Iván. Budapest: Akadémiai – Zrínyi. 1981. ISBN 963 05 2348 5
További információk
- Koszmosz–332. nasa.gov. (Hozzáférés: 2013. május 17.)
- Koszmosz–332. lib.cas.cz. [2013. október 13-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2013. május 17.)
- Koszmosz–332. astronautix.com. [2011. június 28-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2013. május 17.)
Elődje: |
Koszmosz-program |
Utódja: |