Közönséges temetőbogár
Közönséges temetőbogár | ||||||||||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
![]() Közönséges temetőbogár (Nicrophorus vespillo)
| ||||||||||||||||||||||
Természetvédelmi státusz | ||||||||||||||||||||||
Nem szerepel a Vörös listán | ||||||||||||||||||||||
Rendszertani besorolás | ||||||||||||||||||||||
| ||||||||||||||||||||||
Tudományos név | ||||||||||||||||||||||
Nicrophorus vespillo Linnaeus, 1758 | ||||||||||||||||||||||
Szinonimák | ||||||||||||||||||||||
| ||||||||||||||||||||||
Hivatkozások | ||||||||||||||||||||||
![]() A Wikifajok tartalmaz Közönséges temetőbogár témájú rendszertani információt. ![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Közönséges temetőbogár témájú médiaállományokat és Közönséges temetőbogár témájú kategóriát. |
A közönséges temetőbogár (Nicrophorus vespillo) a rovarok (Insecta) osztályának bogarak (Coleoptera) rendjébe, ezen belül a dögbogárfélék (Silphidae) családjába tartozó faj.
Magyarországon a Nicrophorus nemnek 9 faja fordul elő. A két leggyakoribb a közönséges temetőbogár és a feketecsápú dögbogár (Nicrophorus vespilloides), a két faj leginkább annyiban tér el egymástól, hogy a közönséges temetőbogár csápjának vége pirosas.
Előfordulása
A nem leggyakoribb faja, az egész Palearktiszon megtalálható, főleg Európában és Ázsiában gyakori. Kertek, parkok és elegyes lomberdők lakója, leginkább elhullott kisemlősökön, madarakon fordul elő. Magyarországon mindenhol gyakori.
Megjelenése
12-24 milliméter nagyságú bogár. Csápja bunkós, a csápbunkó utolsó 3 íze vörösessárga. Előtorának szegélyén sűrű, bozontos, sárga szőrzet látható. Szárnyfedőjét hosszú, világos szőrök szegélyezik, rajta feltűnő narancssárga harántsáv látható. A szárnyfedő hátulsó széle lemetszett, így az utolsó három potrohszelvény szabadon áll. Mindkét ivar hátulsó lábszára befelé görbült; a hímek elülső végtagjai erőteljesek.
Életmódja és szaporodása
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/59/Nicrophorus_vespillo_Totengraeber_Brehms.png/250px-Nicrophorus_vespillo_Totengraeber_Brehms.png)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/43/Nicrophorus_vespillo_2.jpg/250px-Nicrophorus_vespillo_2.jpg)
A kifejlett temetőbogarak ragadozók (légylárvákat és más rovarokat fogyasztanak), de a lárvák kistestű gerincesek tetemével táplálkoznak. Az alkalmas tetemnél rendszerint több imágó gyűlik össze. A hímek a hímekkel, a nőstények a nőstényekkel verekednek, majd a legerősebb pár birtokba veszi a tetemet. Néhány óra múltán az elhullott állatot eltemetik. Párosodás után a nőstény elűzi a hímet, és a tetemtől kiinduló járatban körülbelül 20 petét rak le. A kikelő lárvák táplálásában aktívan részt vesz.
Egyedfejlődés
Öt nap múlva a petéből kikelő lárvák ciripelő hanggal jeleznek a nősténynek, mely a bomló tetemből előemésztett táplálékkal eteti őket. Később már önállóan táplálkoznak. Hét nap múlva a lárvák a talajban bebábozódnak. Az imágó még abban az évben kifejlődhet.
Források
- A taxon adatlapja az ITIS adatbázisában. Integrated Taxonomic Information System
- Nagy európai természetkalauz. Összeáll. és szerk. Roland Gerstmeier. 2. kiadás. Budapest: Officina Nova. 1993. ISBN 963 8185 40 6
- Michael Lohmann: Bogarak, szitakötők, pókok és más ízeltlábúak. Budapest: Panemex Kft. 1997. ISBN 963 9090 00 X
- Székessy Vilmos: Holyvaalkatúak I. — Staphylinoidea I. in Magyarország Állatvilága. Akadémiai Kiadó. Budapest. 1961.