Pápua földifakusz
Pápua földifakúsz | ||||||||||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
![]() | ||||||||||||||||||||||
Természetvédelmi státusz | ||||||||||||||||||||||
Nem fenyegetett![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() | ||||||||||||||||||||||
Rendszertani besorolás | ||||||||||||||||||||||
| ||||||||||||||||||||||
Tudományos név | ||||||||||||||||||||||
Cormobates placens (Sclater, 1874) | ||||||||||||||||||||||
Hivatkozások | ||||||||||||||||||||||
![]() A Wikifajok tartalmaz Pápua földifakúsz témájú rendszertani információt. ![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Pápua földifakúsz témájú kategóriát. |
A pápua földifakúsz (Cormobates placens) a madarak osztályának verébalakúak (Passeriformes) rendjébe és az ausztrálfakúsz-félék (Climacteridae) családjába tartozó faj.[1][2]
Rendszerezése
A fajt Philip Lutley Sclater angol ornitológus írta le 1874-ben, a Climacteris nembe Climacteris placens néven.[3]
Alfajai
- Cormobates placens placens (P. L. Sclater, 1874)
- Cormobates placens steini (Mayr, 1936).
- Cormobates placens inexpectata (Rand, 1940)
- Cormobates placens meridionalis (E. J. O. Hartert, 1907)[2]
Előfordulása
Új-Guinea szigetén él. A sziget politikai megosztottsága miatt Indonézia és Pápua Új-Guinea területén is honos. A természetes élőhelye szubtrópusi és trópusi hegyi esőerdők. Állandó, nem vonuló faj.[4] A családjából ez az egyetlen faj, amelyik Ausztrálián kívül fordul elő.
Megjelenése
Testhossza 14 centiméter,[5] testtömege 12–19,5 gramm.[3]
Életmódja
Rovarokkal táplálkozik.[3]
Hivatkozások
- ↑ A Jboyd.net rendszerbesorolása. (Hozzáférés: 2018. február 23.)
- ↑ a b A taxon adatlapja az ITIS adatbázisában. Integrated Taxonomic Information System. (Hozzáférés: 2018. február 23.)
- ↑ a b c Hand Books the Birds. (Hozzáférés: 2018. február 23.)
- ↑ A faj adatlapja a BirdLife International oldalán. (Hozzáférés: 2018. február 23.)
- ↑ Oiseaux.net. (Hozzáférés: 2018. február 23.)
Források
- A faj szerepel a Természetvédelmi Világszövetség Vörös Listáján. IUCN. (Hozzáférés: 2018. február 23.)
- Novum állatvilág enciklopédia V.: Madarak II. Szerk. Christopher Perrins, Rita Demetriou, Tony Allan. Szeged: Novum. 2008. ISBN 978-963-9703-41-4 – magyar neve