Parti gyémántmadár
Parti gyémántmadár | ||||||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Természetvédelmi státusz | ||||||||||||||||||
Nem fenyegetett![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() | ||||||||||||||||||
Rendszertani besorolás | ||||||||||||||||||
| ||||||||||||||||||
Tudományos név | ||||||||||||||||||
Pardalotus punctatus (Shaw & Nodder, 1792) | ||||||||||||||||||
Elterjedés | ||||||||||||||||||
![]() | ||||||||||||||||||
Hivatkozások | ||||||||||||||||||
![]() A Wikifajok tartalmaz Parti gyémántmadár témájú rendszertani információt. ![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Parti gyémántmadár témájú médiaállományokat és Parti gyémántmadár témájú kategóriát. |
A parti gyémántmadár (Pardalotus punctatus) a madarak osztályának verébalakúak (Passeriformes) rendjébe és az ausztrálposzáta-félék (Pardalotidae) családjába tartozó faj.
Előfordulása
[szerkesztés]Ausztrália keleti és déli területén honos.
Alfajai
[szerkesztés]- Pardolotus punctatus punctatus
- Pardolotus punctatus militaris
- Pardolotus punctatus xanthopygus
Megjelenése
[szerkesztés]Csőre igen rövid és magas; a felső káva vége majdnem olyan horgas, mint valami ragadozó madáré. Szárnya hosszú, de a farka annál rövidebb, alig hosszabb a szárny felénél s csapottvégű. Fejét és szárnyát majdnem mindig fehér pettyek díszítik. Igen tarka kis madár. Feje teteje, szárnya és farka fekete; minden tollnak a végén kerek fehér petty van. A szeme felett húzódó sáv fehér; pofája és nyaka oldala szürke; háttollainak töve szürke, közepetája barna, a vége feketén szegélyezett. A felső farkfedők cinóberpirosak, torka, melle és alsó farkfedői fehérek, hasa és oldalai fakószínűek. Szeme sötétbarna, csőre barnásfekete, lába barna. A tojó színezete kevésbé élénk, egyébként hasonlít a hímhez.
![]() |
![]() |
Szaporodása
[szerkesztés]A parti gyémántmadár életmódjának legföltűnőbb sajátsága fészkének elhelyezése és elkészítése. Míg rokonai faodvakban fészkelnek, addig ez a faj szakadékok meredek oldalába, sőt néha lapos helyen a földbe is lyukat váj, amelynek bősége csak akkora, hogy éppen beférhet rajta. A 60–90 cm hosszú alagút végét kiszélesíti; itt van a tulajdonképpeni fészek, mégpedig rendesen magasabban, mint a bejárólyuk, úgyhogy az esővíz elől biztonságban van. Magát a fészket nagyon ügyesen, csinosan rakja, majdnem kizárólag az eukaliptusz fák kérgének belső háncsából s ugyanennek az anyagnak finomabb szálaival béleli ki. A fészek teljesen gömb alakú, körülbelül 8 cm átmérőjű; a bejárólyuk oldalt van rajta. Bámulatos, hogy tud ez a madár abban a teljesen sötét odúban ilyen csinos fészket építeni. Az összes madarak, melyek hasonló helyeken költenek, éppen csak valami alomformát raknak tojásaik alá.
Források
[szerkesztés]- A faj szerepel a Természetvédelmi Világszövetség Vörös Listáján. IUCN. (Hozzáférés: 2009. október 18.)
- Alfred Edmund Brehm. Az állatok világa, A legújabb német kiadás nyomán teljesen átdolgozott, az új felfedezésekkel és a magyar vonatkozásokkal kiegészített új magyar kiadás, Budapest: Arcanum (2000). ISBN 963 86118 2 0 „Brehm2000”
- A világ madarai, Budapest, Panem Kft, 1994-, ISBN 963-545-006-0 - magyar neve