Mrs. Chippy
Mrs. Chippy | |
![]() | |
Perce Blackborow vállán | |
Faj | macska |
Neme | hím |
Elpusztult | 1915. október 29.[1] Antarktika |
Halál oka | lőtt seb |
Tulajdonosa(i) | Harry McNish |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Mrs. Chippy témájú médiaállományokat. |
Mrs. Chippy (elpusztult 1915. október 29-én) egy macska volt, „aki” Harry McNeish hajóács tulajdonaként Ernest Shackleton birodalmi transzantarktiszi expedíciójában vett részt, mint hajómacska. Amikor a hajó a jég nyomásának hatására összeroppant és elsüllyedt a Weddell-tengeren, és a személyzetnek el kellett hagynia a fedélzetet, Mrs. Chippyt és néhány kutyát – amik szintén a hajón utaztak – agyon kellett lőni.
Története
[szerkesztés]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/20/Wolf_Howard._Mrs_Chippy.jpg/220px-Wolf_Howard._Mrs_Chippy.jpg)
Mrs. Chippy valójában egy tigriscsíkos kandúrmacska volt. Az ács beceneve (chippy) után kapta a Mrs. Chippy nevet. Nemét csak az indulás utáni egy hónap után vették észre, és a női név rajta ragadt. A macska lenyűgözte a személyzetet kivételes képességeivel, kiváló egér- és patkányfogó volt, ezenkívül remek egyensúlyérzékről tett tanúságot, amikor a hajó keskeny vitorlarúdjain és képes volt végigmenni a legháborgóbb tengeren is.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/d1/Harry_McNeish_Gravestone_cat.jpg/220px-Harry_McNeish_Gravestone_cat.jpg)
Amikor a hajó összetört, az expedíció parancsnoka úgy döntött, hogy a macska és néhány kutya el kell hogy pusztuljon, mivel egyrészt takarékoskodni kell az élelemmel, másrészt – főleg a macska – úgysem élnék túl a rájuk váró viszontagságokat. 1915. október 29-én Shackleton ezt jegyezte fel:
"Ezen a napon Sallie 3 legkisebb kiskutyáját, Sue Siriusát és Mrs. Chippyt, az ács macskáját le kell lőni. Nem vállalhatjuk ezen gyengék [gyenge állatok] istápolását az új körülmények miatt. Úgy tűnik, Macklin, Crean és az ács igen nehezen viselik barátaik elvesztését."
McNeish igen ragaszkodott az állathoz, és soha nem bocsátotta meg Shackletonnak, hogy elpusztíttatta. Később fegyelemsértésbe és vitába is keveredett a vezetővel, és annak ellenére, hogy nagy szerepe volt a hajó csónakjainak tengerállóvá tételében és személyes bátorságot is nemegyszer tanúsított, az expedíció 28 tagja közül azon kevesek közé tartozott, akiket Shackleton később nem terjesztett fel a Polar Medal kitüntetésre.
2004-ben az Új-Zélandi Antarktisz-társaság elhelyezte Mrs. Chippy bronzszobrát McNeish sírjára.[2] 2011 februárjában a Déli-Georgia és Déli-Sandwich-szigeteken postabélyeget adtak ki Mrs. Chippy képével.
2004-ben a Liverpool Biennálé keretében a Walker Művészeti Galériában kiállították Wolf Howard képét, ami a macskát ábrázolja, amint éppen arra vár, hogy lelőjék. A kép hátterében az Endurance hajó látható.[3][4]
Jegyzetek
[szerkesztés]- ↑ South: the story of Shackleton's last expedition
- ↑ Griggs, Kim. "Antarctic hero 'reunited' with cat", BBC, 21 June 2004. Hozzáférés ideje: 5 April 2008.
- ↑ Milner, Frank, ed. The Stuckists Punk Victorian, p.80, National Museums Liverpool, 2004. ISBN 1-902700-27-9.
- ↑ "'Mrs Chippy', Wolf Howard" Archiválva 2007. szeptember 29-i dátummal a Wayback Machine-ben, National Museums Liverpool. Hozzáférés ideje: 23 July 2008.
Források
[szerkesztés]- Sir Ernest Shackleton. South
- Kim Griggs: Antarctic hero 'reunited' with cat. BBC, 2004. június 21. (Hozzáférés: 2006. október 27.)
- Caroline Alexander. Mrs. Chippy's Last Expedition. 1914–1915 The Remarkable Journal of Shackleton's Polar-Bound Cat. Bloomsbury (1997. augusztus 19.). ISBN 0-7475-3527-2