2020-as montenegrói parlamenti választások
2020. augusztus 30-án parlamenti választásokat tartottak Montenegróban. Az első többpárti választás óta ez volt a 11. alkalom az ország területén, és az ötödik a 2006-os függetlenné válás óta. A parlamentnek mind a 91 tagját ezen a választáson választották meg. A Covid19-pandémia miatt nagy elővigyázatossággal tartották meg az eseményt.
A választások előtti időszakban az ország lakossága nagyon meg volt osztva. A kormányzópárt körüli korrupciós ügyek miatt 2019-ben kormányellenes tüntetések voltak az országban, miközben a vallásszabadságot érintő törvényi változtatások miatt újabb tüntetéshullám indult. Nemzetközi megfigyelők szerint a választásokon igazi versenyhelyzet volt, de a kormánypárt sokat nyert a tisztviselők kormányközelisége és a média elfogultsága miatt.
A választást az ellenzéki pártok nyerték meg, és ezzel vége szakadt a többpártrendszer bevezetése óta folyamatosan vezető Szocialisták Demokratikus Pártájának a regnálásának. Másnap, augusztus 31-én három ellenzéki párt, a Montenegró Jövőjéért, a Nemzetünk Békéje és a Fehéren Feketén vezetője megállapodott egy szakértői kormány megalakításáról és az EU-hoz történő csatlakozás folytatásáról.
Előzmények
[szerkesztés]A 2016-os választások után a montenegrói ellenzék kollektíven bojkottálta a parlament üléseit. 2017. januárban a 81 képviselő közül 39 nem vett részt a parlamenti munkában, és azt követelték, hogy legkésőbb 2018-ban tartsanak előrehozott választásokat, legkésőbb az elnökválasztással egyszerre.[1][2]
2016-ban a kormányzó Szocialisták Demokrata Pártjának elnökhelyettesét, Svetozar Marovićot hosszú távú, szülővárosát, Budvát érintő korrupciós ügyek miatt letartóztatták, és az ügyészség úgy jellemezte őt, mint a „budvai bűnbanda feje”. Ezt később megtámadta a bíróság előtt. Ezután a szomszédos Szerbia fővárosába, Belgrádba repült, ahol állítólag kezeltette magát, és oda áttelepedett. Montenegró több alkalommal kérte a kiadatását Szerbiától.[3] 2020 augusztusában Belgrádba történt elrepülése óta először beszélt Marović a médiával. Azzal vádolta a pártja vezetését, hogy korrupciós pénzekből finanszírozták magukat, pártokráciával, nepotizmussal és autokratizmussal vádolta a vezetést. Đukanović elnökről azt mondta, ő irányította a korrupciós eljárást, ami ellene és a családtagjai ellen zajlik.[4]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/54/Milo_%C3%90ukanovi%C4%87_2016.jpg/170px-Milo_%C3%90ukanovi%C4%87_2016.jpg)
2018. júniusban az Európai Biztonsági és Együttműködési Szervezet Demokratikus Intézmények és Emberi Jogok Irodája választási reformokat sürgetett Montenegróban, a választás lebonyolításában pedig több együttműködést, pártatlanságot és professzionalizmust sürgetett.[5]
A DPS vezette kormányon belüli korrupció elleni tüntetések 2019. februárban kezdődtek, miután olyan dokumentumok és felvételek kerültek nyilvánosságra, melyeken vezető tisztviselők fogadnak el forrásokat. Március 30-án mind a 39 ellenzéki képviselő aláírta a „Jövő megállapodását”, melyet a tüntető szervezetek javasoltak. Ebben megfogadták, hogy amennyiben helytelennek tartják a lebonyolítást, bojkottálják a 2020-as választásokat. 2020 májusban a tüntető szervezetek és néhány ellenzéki párt a választások bojkottját szorgalmazta, mert azokat nem tiszta körülmények között rendezik meg.[6]
Az EU által támogatott, a kormány és az ellenzéki pártok által delegált tagokból álló tanács választási rendszert érintő reformjavaslata 2019. decemberben elbukott, mert az ellenzék a kormánynak a vallásszabadságot átíró, ellentmondásos törvényjavaslatát elfogadták. Azzal vádolták a kormányt, hogy tovább fűti az etnikai ellentéteket és zavargásokat.[7] 2019 december végén újabb tüntetéshullám indult, mert az újonnan elfogadott törvény „de jure” átadja a templomok és más épületek tulajdonjogát az államnak, és elveszi ezeket a Szerb Ortodox Egyháztól.[8][9]
A Freedom House politikai jogokról és polgári szabadságról szóló 2020 májusi jelentése Montenegrót hibrid rezsimként jellemezte, mert csökken a kormányzás, az igazságszolgáltatás és a médiaszabadság szintje. A Freedom House szerint az elmúlt években nőtt az állam szerepe, a régóta hatalmon lévő elnök és miniszterelnök pedig egy erős ember képére alapított rendszerben összpontosítja a hatalmat, és így 2003 óta először Montenegrót nem tekintették demokráciának. A jelentés kiemeli az egyenlőtlen választási rendszert, az igazságszolgáltatás függetlenségét negatívan befolyásoló eseményeket, a média szabadságnak a fokát és a meg nem oldott korrupciós ügyek sorozatát, mely a DPS körül van. Az ellenzék, a kormánytól távol álló szervezetek és az EU követelései ellenére a választási eljárást ellenőrző szervezetek de facto még mindig a kormányzó pártkoalíció ellenőrzése alatt állnak.[10][11][12]
Választási rendszer
[szerkesztés]Montenegró parlamentjének 81 helyét országos, zárt listákról arányosítva 3%-os bejutási küszöbbel d'Hondt módszerrel osztják el. Ez alól azok a nemzeti kisebbségek kapnak felmentést, akiknek egy körzetben nagyobb az arányuk, mint 15%. Ekkor a bejutási küszöb 0,7%, és legfeljebb 3 helyet szerezhetnek.[13] A horvátokra egy olyan speciális szabály vonatkozik, hogy amennyiben nem érnek el 0,7%-t, de egy jelölt legalább a szavazatok 0,35%-át megszerzi, akkor a legtöbb szavazatot kapott jelölt mandátumhoz jut.[14]
Kampány
[szerkesztés]2019. május 1-én a Szocialista Néppárt (SP), az Egyesült Montenegró (UCG), a Munkáspárt (RP) és a parlamentben lévő függetlenek megállapodtak, hogy egy mindent átfogó szövetséget alkotnak, melynek Mindenki Javára lesz a neve.[15][16] A szövetségnek még a választások előtt vége lett. 2020-ban a tagpártok úgy döntöttek, hogy csatlakoznak a jobboldali Demokrata Fronttal (DF) közös szövetséghez, melynek Montenegró Jövője lett a neve,[17] és ehhez több kisebb politikai csoport is csatlakozott, mint az Igazi Montenegró, az Egység Demokrata Pártja (DSJ), a Demokratikus Szerb Párt (DS) és a Montenegrói Jugoszláv Kommunista Párt (JKP).[18]
2020. július 11-én az URA Polgári Mozgalom úgy döntött, egymaga indul, és a Feketén Fehéren pártszövetséget képviseli, ahol olyan függetlenek indutak a vezető helyekért, mint Milka Tadić újságíró, aktivista, egyetemi professzorok, polgári és nem kormányhoz köthető aktivisták, a listavezető pedig Dritan Abazović, a párt vezetője lett.[19] Az URA jelöltjei között volt a bosnyák kisebbség Igazság és Helyreállítás Pártjának (SPP) az egyik jelöltje, ezen kívül helyi pártok és kezdeményezések is képviseltették magukat.[20]
A Demokratikus Montenegró, a DEMOS, az Új Bal, a Nyugdíjasok és Fogyatékosok Egyesült Pártja és a Politikakutató Szövetség megállapodtak, hogy egy választások előtti koalíciót kötnek, melynek a neve A Béke a Népünk lett a neve és a Demokratikus Montenegró vezetője, Aleksa Bečić a listavezetője.[21][22]
2020. július 12-émn az ellenzéki Montenegrói Szociáldemokrata Párt (SDP) bejelentette, hogy egyedül indul,[23] ahogy azt pár nappal korábban az előző kormány kisebbik pártja, a Montenegrói Szociáldemokraták is megtette.[24]
2020, július 28-án létrehozták az Albán Listát, egy kisebbségi koalíciót, melyben részt vett az Új Demokratikus Erők (Forca), az Albán Alternatív (AA), az Albán Koalíciós „Perspektíva” (AKP) és a Montenegrói Demokratikus Liga albán ága (DSA).[25] Pár héttel korábban az Albánok Demokratikus Uniója megállapodott, hogy a DG és a DSCG Albán „Egybehangzó Koalíciójához csatlakoznak.[26]
2020 előtt a jobbközép kisebbségi Bosnyák Párt (BS) bejelentette, hogy a jobbközép Horvát Civil Kezdeményezéshez (HGI) és az újonnan létrejött centrista Horvát Reform Párthoz (HRS) hasonlóan ők is egyedül indulnak.[27]
A vezető DSP párt 2020. augusztus 1-én határozott úgy, hogy egyedül indul, a párt listáján pedig helyet kapott Andrija Popović, a Montenegrói Liberális Párt képviselője, a listát pedig Duško Marković hatalmon lévő miniszterelnök vezeti.[28]
Választási listák
[szerkesztés]# | Választási lista neve | Listavezető | Megjegyzés | |
---|---|---|---|---|
1 | Szociáldemokraták – Ivan Brajović – Mi döntünk, következetesen | Ivan Brajović | ||
2 | Bosnyák Párt – Helyesen – Rafet Husović | Ervin Ibrahimović | M | |
3 | HGI – Teljes szívvel Montenegróért! | Adrian Vuksanović | M | |
4 | Szociáldemokrata Párt – Erős Montenegrót! | Draginja Vuksanović | ||
5 | Montenegrói Horvát Reform Párt – HRS | Radovan Marić | M | |
6 | Dritan Abazović – Feketén Fehéren – Srđan Pavićević | Dritan Abazović | ||
7 | Albán Koalíció – Egyhangúlag – DP, DUA, DSCG | Fatmir Gjeka | M | |
8 | Határozottan Montenegróért! DPS – Milo Đukanović | Duško Marković | ||
9 | Montenegró Jövőjéért – DF, SNP, Népi Mozgalom | Zdravko Krivokapić | ||
10 | Albán Lista – Genci Nimanbegu, Albán Alternatíva | Nik Gjeloshaj | M | |
11 | Aleksa Bečić – Miodrag Lekić – A Béke a Mi Nemzetünk | Aleksa Bečić | ||
• Forrás: National Electoral Commission Archiválva 2016. október 13-i dátummal a Wayback Machine-ben (official website). • Megjegyzés: Az "M" nemzeti kisebbségi választási listát jelöl. |
Közvélemény-kutatások
[szerkesztés]Az alábbi listában kronologikusan, de visszafelé szerepelnek a közvélemény-kutatási eredmények, tehát a legfrissebb van legelöl, dátumnak pedig a közzététel dátuma lett megadva. A minden mérésnél a legmagasabb százalékos értéket kiemelték, a háttér pedig megegyezik a vezető párt színével. Döntetlennél a háttér eredeti színű marad. A jobb szélső oszlopban az szerepel, hány százalékos az előnye az első pártnak a másodikhoz képest. A pártok számára a parlamentbe jutási küszöb 3%, kivéve a kisebbségi pártok és a koalíciók esetében.
- [reference_name_a] azt jelzi, hogy a kutatást egy, a választáson részt vevő párt készíttette.
- [reference_name_b] azt jelzi, hogy a közvélemény kutatást egy nagykövetség vagy külföldi intézet kezdeményezte.
Dátum | Kutató cég | DPS | DF | PCG | SNP | UCG | URA | Demos | DCG | SDP | SD | BS | Forca | AA | Egyéb | Előny |
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
2020. augusztus | ICA | 35,1 | 25,9 | 7,5 | 15,5 | 3,1 | 2,6 | 5,4 | 4,4 | 0,5 | 9,2 | |||||
2020. augusztus | CeDem | 35.3 | 24,7 | 6,6 | 16,5 | 4,2 | 5,3 | 4,8 | 1,9 | 0,7 | 10,6 | |||||
2020. július | NSPM | 35,9 | 17,2 | 3,8 | 4,5 | >1 | 6,1 | 3,5 | 17,5 | 3,4 | 1,8 | 3,2 | 1,3 | 1,8 | 18,4 | |
2020. július | HoW[reference_name_a] | 41,2 | 15,8 | 6,1 | 2,4 | 16,4 | 3,9 | 5,9 | 4,1 | 2,9 | 1,3 | 24,8 | ||||
2020. június | HoW[reference_name_a] | 39,8 | 13,8 | 2,1 | 5,1 | 0,8 | 2,2 | 2,9 | 13,2 | 3,8 | 6,2 | 4,2 | 3,3 | 2,6 | 26,0 | |
2020. május | HoW[reference_name_a] | 41,2 | 12,9 | 1,4 | 5,5 | 0,6 | 2,8 | 3,1 | 12,1 | 4,4 | 6,5 | 4,1 | 3,2 | 2,2 | 28,3 | |
2020. április | HoW[reference_name_a] | 40,5 | 12,5 | 1,8 | 5,2 | 0,9 | 2,7 | 2,7 | 13,5 | 4,1 | 6,1 | 4,2 | 3,1 | 2,7 | 26 | |
2020. február | ICA | 32,8 | 23,1 | 1,6 | 2,6 | 0,7 | 3,3 | 2,3 | 11,8 | 3,1 | 2,7 | 5,1 | 4,5 | 6,4 | 9,7 | |
2019. december | CeDem | 37 | 13,2 | 2,2 | 5,8 | 1,2 | 3,7 | 2,6 | 15 | 4,1 | 4,8 | 4,9 | 1 | 1,6 | 2,9 | 22 |
2019. október | NSPM[reference_name_b] | 35,5 | 20,8 | 1,9 | 6,3 | 2,5 | 1,7 | 15,1 | 3,2 | 4,4 | 3,2 | 2,3 | 3,1 | 14,7 | ||
2019. szeptember | Damar[reference_name_a] | 38 | 15,3 | 4,3 | 4 | 0,7 | 2,7 | 2,5 | 14,8 | 2,8 | 4,3 | 4 | 2,6 | 4,0 | 22,7 | |
2019. augusztus | Ipsos Archiválva 2019. augusztus 3-i dátummal a Wayback Machine-ben | 41 | 13 | 3 | 8 | 2 | 2,5 | 17 | 2 | 4 | 2 | >1 | 2 | 3,5 | 24 | |
2019. július | CeDem Archiválva 2020. október 14-i dátummal a Wayback Machine-ben | 34 | 15,6 | 2,3 | 6,6 | 4,9 | 3,7 | 14,6 | 3,1 | 5,3 | 4,3 | >1 | 2,6 | 3 | 18,4 | |
2018. december | CeDem | 41,5 | 10,1 | 1,1 | 6,8 | >1 | 2,8 | 2,6 | 20,7 | 3,5 | 4 | 3,2 | 0,1 | 2,3 | 1,3 | 20,8 |
2018. december | NSPM[reference_name_b] | 42,7 | 18,4 | 1,3 | 4,4 | 1,2 | 2,1 | 1,2 | 14,1 | 3,5 | 4,5 | 3,1 | >1 | 1,5 | 2,0 | 24,3 |
2018. március | CeDem | 43 | 12,6 | 1,1 | 5,1 | >1 | 3,7 | 2,4 | 21,2 | 4 | 1,2 | 2 | 2,4 | 0,2 | 1,1 | 21,8 |
2017. december | CeDem Archiválva 2020. szeptember 13-i dátummal a Wayback Machine-ben | 39,9 | 13 | — | 4,5 | 0,4 | 3,5 | 3,5 | 21,3 | 3,9 | 3,5 | 2,7 | 0,7 | 1 | 3,2 | 18,6 |
2017. október | Ipsos[reference_name_b] | 40 | 15 | — | 5 | — | 3 | 3 | 23 | 3 | 3 | 3 | >1 | 1 | 2 | 17 |
2017. október | DeFacto[reference_name_a] | 38 | 12,2 | — | 4,1 | — | 1,5 | 4,3 | 26,1 | 3,4 | 1,9 | 1,9 | 2 | >1 | 6,6 | 11,9 |
2017. július | CeDem Archiválva 2020. szeptember 13-i dátummal a Wayback Machine-ben | 39 | 11,6 | — | 4,9 | — | 4 | 5,9 | 19,9 | 3,9 | 3,2 | 3,1 | 1,2 | 1,1 | 3,7 | 19,1 |
2016. december | CeDem | 36,8 | 21 | — | 7,8 | — | 1,6 | 6,3 | 12,2 | 4,1 | 2,3 | 3,4 | 0,8 | 1,1 | 3,7 | 15,8 |
2016. október | Választási eredmények 2016. | 41,4 | 20,3 | 11,1 | 10,1 | 5,2 | 3,2 | 3,1 | 1,2 | 4,2 | 21,1 |
A következő grafikonon a legfontosabb jelöltlisták eredményei láthatóak az elvégzett közvélemény-kutatásui eredmények átlagai alapján a két választás között.
Eredmények
[szerkesztés]A választás az előző parlamentben ellenzékben lévő pártok győzelmével zárult. A győztes pártok a következők lettek: Montenegró Jövőjéért, A Béke a Mi Nemzetünk, Egyesült Reform Mozgalom és Szociáldemokrata Párt. Az ellenzéki lista 43 helyet szerzett, míg az uralkodó Szocialisták Demokratikus Pártja a Montenegró Liberális Pártjával a 81-ből 30 helyet kapott, így 30 év hatalom után ellenzékbe kényszerültek. Három, eddig ellenzéki, de 41 helyet megszerzett párt bejelentette, hogy kormányt alakítanak.
Az ellenzéki sikert a helyi választásokon elért sikerek is követték. Az öt megtartott helyhatósági választás közül négy helyen ők nyertek. Ezek Budva, Kotor, Tivat és Andrijevica voltak.[29]
![]() |
|||||
Párt | Szavazat | % | Képviselő | +/– | |
---|---|---|---|---|---|
Szocialisták Demokratikus Pártja | 143.548 | 35,06 | 30 | –6 | |
Montenegró Jövőjéért | 133.267 | 32,55 | 27 | +6 | |
A Béke a Mi Nemzetünk | 51.297 | 12,54 | 10 | –2 | |
Egyesült Reform Mozgalom | 22.649 | 5,53 | 4 | +2 | |
Szociáldemokraták | 16.769 | 4,10 | 3 | +1 | |
Bosnyák PártM | 16.286 | 3,98 | 3 | +1 | |
Szociáldemokrata Párt | 12.839 | 3,14 | 2 | –2 | |
Albán ListaM | 6488 | 1,58 | 1 | 0 | |
Albán KoalícióM | 4675 | 1.14 | 1 | +1 | |
Horvát Polgári KezdeményezésM | 1115 | 0,27 | 0 | –1 | |
Horvát Reform PártM | 532 | 0,13 | 0 | Új | |
Érvénytelen/Üres szavazat | 4503 | 209 | – | – | |
Összesen | 413.954 | 100 | 81 | 0 | |
Regisztrált szavazók/részvétel | 541.232 | 76,65 | – | – | |
M a nemzeti kisebbségi listákat jelöli, melyekre a 3%-os szabály nem vonatkozik. |
Következmények
[szerkesztés]Reakciók
[szerkesztés]![]() |
![]() |
![]() |
Zdravko Krivokapić | Aleksa Bečić | Dritan Abazović |
Az EBESZ és a Demokratikus Intézmények és Emberi Jogok Irodája az előzetes megállapításaiban közzétette, hogy a választásokon érvényesült a verseny lehetősége, és olyan témák polarizálták a társadalmat, mint az egyházak és a nemzeti identitás.[32][33] Azt azonban kiemelték, hogy a választás időpontja nem az alkotmánynak megfelelően lett kiválasztva, nem volt független kampány közvetítés, és az állami források egyenlőtlen elosztásán valamint a tisztviselőkön keresztül a kormányzó párt profitált a kialakult helyzetből.[32][33][34] Ezen kívül rámutattak több ellentmondásra is a nemzeti és a nemzetközi folyamatok között, arr, hogy a választások között több képviselőt őrizetbe vettek és elítéltek.[32][34]
Florian Bieber politológus jellemzése szerint az eredmény „jó hír a demokráciának.”[33] Josep Borrell az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselője és Várhelyi Olivér, az Európai Bizottság szomszédság- és bővítéspolitikáért felelős biztosa azt üzenték, „várják az új parlament megalakulását és egy olyan kormány létrejöttét, mely folytatja Montenegrónak az EU-ba vezető, már megkezdett útját.”[35] Doris Pack, az Európai Néppárt Női ágának elnöke támogatta a Montenegróban kialakult új parlamenti többséget, és kritizálta a távozó DPS-t annak „szocialista propaganda” taktikája miatt, és felhívta a nyugati közvélemény figyelmét, hogy ne essenek bele a propaganda által létrehozott csapdába, és kiemelte, hogy az EU-hoz való csatlakozás marad az új kormány legfőbb célja.[36][37][38]
A választásokat követő napon a két legnagyobb ellenzéki választási lista, A Béke a mi Nemzetünk és az Egyesült Reform Mozgalom szűk többséget szerzett vezetői megállapodtak, hogy szakértői kormányt alakítanak, továbbra is dolgoznak az országnak az EU-hoz történő csatlakozásán, küzdenek a korrupció ellen, megoldják a társadalmi polarizáltságból és a gazdasági válságból adódó problémákat, és dolgoznak a vallási közösségeket szabályozó törvény megváltoztatásán.[33][39] Üdvözölték a bosnyák és albán kisebbséget képviselő pártokat is, és remélik, velük együtt alkothatnak kormányt.[39][40]
Szeptember 1-én Milo Đukanović elismerte a vereségét, amiért Aleksandar Vučićot és a szerb médiát tette felelőssé, mert beleavatkoztak másik közösség belügyeibe, és újraélesztik a „Nagy-Szerbia politikát”.[41] Kijelentette, hogy elképzelhető, néhány intézkedésük miatt vesztette el a kormány a támogatást, de ebben része volt Belgrád és a Szerb Ortodox Egyház manipulálásának is.[41]
Összecsapások
[szerkesztés]A választások utáni napon az egész országban nagy ünnepléseket tartottak. Podgoricában a támogatók összecsaptak a DPS szimpatizánsaival.[42][43] Zdravko Krivokapić, Aleksa Bečić és Dritan Abazović, a három koalíciós párt elnöke arra kérték támogatóikat, maradjanak otthon, a hatóságoktól pedig az incidensek kivizsgálsáát és a támadók elítélését kérték.[40][44] Bár a még hatalmon lévő kormány betiltott minden köztéri összejövetelt a montenegrói COVID–19-pandámia miatt, Milo Đukanović elnök pártja bejelentette, hogy amennyiben a DPS kiesik a hatalomból, „az a montenegrói államiságot és függetlenséget veszélyezteti.”[45] Az új parlamenti többség képviselői, így többek között Aleksa Bečić, Zdravko Krivokapić, Dritan Abazović, Vladimir Joković, Miodrag Lekić és Vladimir Pavićević elítélték az erőszakot és a konfliktust, melynek kirobbantásával DPS vezette kormányt, a rendőrségi vezetést és a Nemzetvédelmi Ügynökséget tették felelőssé. Szerintük etnikai ellentétet és zavargást szítottak. Így akarták ellehetetleníteni a békés hatalomváltást.[46] Krivokapić azt is követelte, hogy derítsék ki, kik voltak a zavargások felbúkjtói és kitervelői, és őkjet a rendőrség közreműködésével a bíróság mihamarabb ítélje el..[47]
Szeptember 2-án betörték Pljevlja iszlám közösségének a ajtaját, és egy üzenetet hagytak ott: „A fekete madár felszállt. Pljevlja lesz a következő Srebrenica.” Az informális "Bunt Crna Gora" csoport bejelentette, hogy amennyiben a rendőrség nem derít gyorsan fényt az ügyre, „a pljevljai szerbek fognak őrködni, hogy megvédjék szomszédaikat a DPS beavatkozásaitól.”[48] Albin Ćeman, az ellenzéki Demokratikus Montenegró elnökhelyettese, az iszlám közösség tagja a feszültségek lecsillapítására szólított fel, a kikényszerített provokációval pedig a kormányzó pártot hibáztatta[49] A Montenegró Jövőjéért koalíció elítélte a történteket, és osztotta azokat az élképzeléseket, melyek szerint ez a távozó DPS műve lehetett.[50][51] Pljevlja imámja, Samir Kadribašić azt mondta, az iszlám közösség ingatlanja elleni támadás huligánok izolált eset volt, de az új parlamenti többség nem ezeket az értékeket vallja magáénak.[52] Krivokapić az ortodox egyház vezetőivel tüntetett egy mecset előtt, és olyan üzeneteket osztottak meg, hogy minden vallási közösség imahelyét készek megvédeni.[53][54]
Jegyzetek
[szerkesztés]- ↑ Novi izbori kao uslov opozicije za povratak u Parlament, Radio Slobodna Evropa, 30 November 2016
- ↑ Ponoviti izbore najkasnije do 2018., Mondo.me, 7 February 2017
- ↑ Potpredsjednik Pažin insistirao u Beogradu da Svetozar Marović bude izručen Crnoj Gori, Vlada Crne Gore
- ↑ Marović: Đukanović bi da je Crna Gora država samo onih koji glasaju DPS, trenutak je za promjene, Vijesti (August 2020)
- ↑ Balkan Insight: Opposition Faces Uphill Battle in Looming Montenegro Election, 2020. augusztus 6.
- ↑ Perović: Ne izlazite na izbore, najavite opšti bojkot, Dan online, 20 May 2020
- ↑ DEMOKRATE NAPUSTILE ODBOR: Povući iz procedure zakon koji izaziva međunacionalnu mržnju, volimpodgoricu.me/Vijesti, 19 December 2020
- ↑ Reuters. „Serbs Protest in Montenegro Ahead of Vote on Religious Law”, The New York Times, 2019. december 26. (Hozzáférés: 2020. január 5.) (amerikai angol nyelvű)
- ↑ Montenegro's Attack on Church Property Will Create Lawless Society (amerikai angol nyelven). Balkan Insight , 2019. június 14.
- ↑ Kako se Crna Gora našla u "hibridnim režimima", Vijesti/Radio Free Europe
- ↑ Crna Gora država pokradenih izbora, Dan Online
- ↑ Freedom in the World—Montenegro Country Report, Freedom House (2020)
- ↑ c.f. Art. 94. [2020. szeptember 8-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2020. szeptember 2.)
- ↑ Electoral system, Inter-parliamentary Union
- ↑ Potpisan sporazum "Da svako ima", Vijesti, 1 May 2019
- ↑ New political alliance to be set up soon Cafe del Montenegro, 30 April 2019
- ↑ DF, SNP, Narodni pokret i Prava zajedno na izborima, Vijesti, 31 July 2020
- ↑ SNP u Narodnom pokretu, Milačić na listi DF-a, CDM, 24 July 2020
- ↑ Šta piše i ko je potpisao platformu "Crno na bijelo": Smjena vlasti će izroditi drugačiju Crnu Goru, Vijesti
- ↑ SPP Hazbije Kalača podžala Platformu Crno na bijelo, Vijesti, 2 August 2020
- ↑ Nova ponuda: Lekić, Rudović, Pavićević i Mijović na izbornoj listi Demokrata, Dnevne novine, 12 July 2020
- ↑ U Crnoj Gori formiran "Građanski blok", RTS, 12 July 2020
- ↑ "SDP neće u neprincipijelne koalicije", RTCG, 12 July 2020
- ↑ ODLUKA PREDSJEDNIŠTVA: SD samostalno na parlamentarne izbore, RTCG, 7 July 2020
- ↑ Forca, AA i DSA zajedno na izborima, Dan, 28 July 2020
- ↑ Albanci u dvije kolone, Dan Online, 27 July 2020
- ↑ Bošnjačka stranka predala listu za predstojeće izbore, Analitika, 3 August 2020
- ↑ Marković nosilac izborne liste DPS, Vijesti, 1 August 2020
- ↑ https://balkaninsight.com/2020/08/31/montenegro-opposition-calls-for-reconciliation-after-claiming-election-win/
- ↑ Konačni rezultati DIK-a: DPS 35.06, "Za budućnost Crne Gore" 32.55 odsto glasova (szerb nyelven). vijesti.me . (Hozzáférés: 2020. augusztus 31.)
- ↑ Parlamentarni izbori 2020 (me nyelven). National Electoral Commission . [2020. augusztus 31-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2020. augusztus 31.)
- ↑ a b c Montenegro, Parliamentary Elections, 30 August 2020: STATEMENT OF PRELIMINARY FINDINGS AND CONCLUSIONS. EBESZ, 2020. augusztus 31. (Hozzáférés: 2020. augusztus 31.)
- ↑ a b c d Montenegro pro-West party risks ouster after three decades. France 24, 2020. augusztus 31. (Hozzáférés: 2020. augusztus 31.)
- ↑ a b OSCE: Ruling party benefited from an uneven playing field in Montenegro. European Western Balkans , 2020. augusztus 31. (Hozzáférés: 2020. augusztus 31.)
- ↑ Statement by High Representative/Vice-President Josep Borrell and Commissioner Olivér Várhelyi on the elections in Montenegro. Európai Bizottság, 2020. szeptember 1. (Hozzáférés: 2020. szeptember 1.)
- ↑ Pak: Evropski put će ostati glavni cilj nove vlade, Vijesti, 2 September 2020
- ↑ Doris Pack on Twitter, 2 September 2020
- ↑ The end of an era in Montenegro?. BiEPAG . The Balkans in Europe Policy Advisory Group, 2020. szeptember 1. [2020. szeptember 8-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2020. szeptember 3.)
- ↑ a b Montenegrin opposition agrees on expert government, revision of disputed laws. N1, 2020. augusztus 31. [2020. szeptember 8-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2020. augusztus 31.)
- ↑ a b Montenegro Opposition Pledges to Maintain Country’s EU Path. Balkan Insight, 2020. szeptember 1. (Hozzáférés: 2020. szeptember 1.)
- ↑ a b Montenegro's President concedes defeat; says Belgrade rivaives Serb nationalism. N1, 2020. szeptember 1. [2020. szeptember 8-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2020. szeptember 1.)
- ↑ Proslava pobjede opozicije: Građani se okupili ispred hrama u Podgorici (szerb nyelven). vijesti.me . (Hozzáférés: 2020. augusztus 31.)
- ↑ Sukobi u Siti kvartu: Srpske zastave i tri prsta ulicama Podgorice (amerikai angol nyelven). CdM , 2020. augusztus 31. (Hozzáférés: 2020. augusztus 31.)
- ↑ Abazovic: Nasiljem i provokacijama ugrožavate pobjedu, ostanite kuci ne trebaju nam tenzije. Vijesti, 2020. szeptember 1. (Hozzáférés: 2020. szeptember 1.)
- ↑ DPS pozvao svoje pristalice na skup 6. septembra, Vijesti, 1 September 2020
- ↑ Bečić: Nuhodžić, Veljović i Lazović da dostojanstveno predaju vlast, okupljanja pomažu mafiji, Vijesti, 1 September 2020
- ↑ Krivokapić: Neredi nikom ne služe na čast, Crna Gora ne može biti pod Srbijom ili Rusijom, Pobijeda, 1 September 2020
- ↑ Polomljena stakla na vratima Islamske zajednice u PV, Kadribašić: Ako ne pronađu krivce policija odgovorna (szerb nyelven). vijesti.me . (Hozzáférés: 2020. szeptember 2.)
- ↑ Ćeman: Pozivam na mir, provokatori instruisani od DPS pišu grafite i uzvikuju neprimjerene parole. Vijesti, 2020. szeptember 2. (Hozzáférés: 2020. szeptember 2.)
- ↑ Lekić: Koalicija "Za Budućnost Crne Gore" oštro osuđuje prijetnje pripadnicima islamske vjeroispovijesti. Vijesti, 2020. szeptember 2. (Hozzáférés: 2020. szeptember 2.)
- ↑ Krivokapić o događajima u PV: Rukopis Đukanovićevih službi, počinilac iz iste strukture kao Veljović, Vijesti, 2 September 2020
- ↑ Pljevaljski imam: Djelo pojedinca ili manje grupe huligana. Al Jazeera Balkans, 2020. szeptember 2. (Hozzáférés: 2020. szeptember 2.)
- ↑ Krivokapić i sveštenici poslali poruku ispred Husein-pašine džamije. N1, 2020. szeptember 2. (Hozzáférés: 2020. szeptember 2.)
- ↑ Krivokapić: Branićemo džamije, kao što smo branili naše manastire, Vijesti, 2 September 2020