George Herbert, Carnarvon 5. grófja
George Herbert, Carnarvon 5. grófja | |
![]() | |
Született | 1866. június 26.[1][2][3][4] Highclere vára |
Elhunyt | 1923. április 5. (56 évesen)[1][2][3] Kairó |
Állampolgársága | brit |
Házastársa | Almina Herbert, Carnarvon grófnéja (1895. június 26. – 1923. április 5.)[5][6] |
Gyermekei |
|
Szülei | Evelyn Stanhope Henry Herbert, Carnarvon 4. grófja |
Foglalkozása |
|
Tisztsége | a Lordok Háza tagja ( – nem ismert) |
Iskolái |
|
Halál oka | tüdőgyulladás |
Sírhelye | Beacon Hill |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz George Herbert, Carnarvon 5. grófja témájú médiaállományokat. | |
Sablon • Wikidata • Segítség |
George Edward Stanhope Molyneux Herbert, Carnarvon 5. grófja, DL (Highclere vára , 1866. június 26. – Kairó, 1923. április 5.), 1890 előtt Lord Porchester angol arisztokrata, aki főként arról ismert, hogy ő finanszírozta az ásatást, melynek során felfedezték Tutanhamon sírját a Királyok völgyében.
Családi háttere és neveltetése
[szerkesztés]Hampshire-ben, családja highclere-i birtokán született, apja Henry Herbert, Carnarvon 4. grófja , kiemelkedő tory államférfi, anyja a gróf első felesége, Lady Evelyn Stanhope, akinek szülei Anne Stanhope, valamint George Stanhope, Chesterfield 6. grófja voltak. Féltestvére Aubrey Herbert volt. Születésétől kezdve a Lord Porchester címet viselte. Az Eton College-be és a cambridge-i Trinity College-be járt. 1885-ben megörökölte a derbyshire-i Bretby Hallt anyai nagyanyjától, Anne Elizabeth chesterfieldi grófnétól, 1890-ben pedig apjától a grófi címet.[7]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/c4/George_Edward_Stanhope_Molyneux_Herbert00.jpg/260px-George_Edward_Stanhope_Molyneux_Herbert00.jpg)
1895. június 2-án Lord Carnarvon feleségül vette Almina Victoria Maria Alexandra Wombwellt, Alfred de Rothschild bankár házasságon kívül született lányát[8] a westminsteri Szent Margit-templomban. Rothschild kifizette Carnarvon meglévő adósságait és £500 000 hozományt adott lányával.[9] A házaspárnak két gyermeke született:
- Henry George Herbert, Carnarvon 6. grófja (1898. november 7. – 1987. szeptember 22.), felesége Anne Catherine Tredick Wendell (meghalt 1977-ben), egy fiuk (a 7. gróf) és egy lányuk született. 1936-ban elváltak. A gróf 1939-től 1947-ig Tilly Losch színésznővel élt házasságban.
- Lady Evelyn Leonora Almina Herbert (1901. augusztus 15. – 1980. január 31.), férje Sir Brograve Beauchamp baronet, akitől egy lánya született.[10]
Lóversenyek
[szerkesztés]Carnarvon, aki házasságának köszönhetően rendkívüli vagyonra tett szert,[9] eleinte versenylovak tulajdonosaként és vakmerő autóvezetőként lett híres. 1901-ben súlyos autóbalesetet szenvedett a németországi Bad Schwalbach közelében; teljes mértékben sosem épült fel belőle.[11] 1902-ben alapította a Highclere Stud tenyészfarmot, telivér versenylovak tenyésztésére.[12] 1905-ben az új Newbury Lóversenypálya egyik stewardja lett; családja azóta is kapcsolatban áll a lóversenypályával. Unokája, a 7. gróf 1969 óta II. Erzsébet versenymenedzsere és a királynő egyik legközelebbi barátja volt.
Egyiptológia
[szerkesztés]Lord Carnarvon lelkes amatőr egyiptológus volt. 1903-tól feleségével együtt gyakran telelt Egyiptomban, ahol műkincseket vásároltak angliai gyűjteményük számára.[11]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/3f/Howard_Carter%2C_Lord_Carnarvon_and_Lady_Evelyn_Herbert_at_Tutankhamen%27s_tomb.jpg/360px-Howard_Carter%2C_Lord_Carnarvon_and_Lady_Evelyn_Herbert_at_Tutankhamen%27s_tomb.jpg)
1907-ben a lord a Théba közelében lévő Deir el-Bahariban található nemesi sírok feltárását kezdte szponzorálni. A feltárás vezetésével Howard Cartert bízta meg,[14] akit Gaston Maspero, az Egyiptomi Régészeti Hivatal vezetője javasolt neki. 1912-ben Carnarvon és Carter publikálták Five Years’ Exploration at Thebes, című művüket, melyben addigi ásatásaikról számoltak be.[15]
1914-ben Lord Carnarvon megkapta a Királyok völgyében folyó ásatások koncesszióját, mert Theodore Davis lemondott róla. A munka vezetését Carter vette át. Az első világháború idejére a feltárások abbamaradtak, de 1917-ben folytatódtak.[11] 1922-ig nem sok jelentős leletet találtak, és Lord Carnarvon úgy döntött, ez az utolsó év, amikor még finanszírozza az ásatást.[16] 1922. november 4-én azonban Carter táviratot küldött neki Angliába, ezzel a szöveggel:
„Végre sikerült csodálatos felfedezést tennünk a völgyben: egy érintetlenül lepecsételt, csodálatos sírra bukkantunk, érkezéséig ugyanígy zártuk vissza. Gratulálok!”.[11]
Bár 1903-as autóbalesete óta mozgássérültként élt,[17] Lord Carnarvon visszatért Egyiptomba, lánya, Lady Evelyn kíséretében. A sírt november 29-én nyitották meg hivatalosan, a Régiségek Legfelsőbb Tanácsa felügyelete alatt. Ugyanakkor november 26-án és 27-én Carter, asszisztense, Arthur Callender, Lord Carnarvon és Lady Evelyn több engedélyezetlen látogatást is tett a sírban,[18] és jelen voltak, amikor Carter apró vágást ejtett a bejárat jobb felső sarkában. Carter egy gyertya fényénél kémlelt be a nyíláson. Carnarvon kérdésére – „Lát valamit?” – Carter azt felelte: „Igen, csodálatos dolgokat!”[19] Ezután beléptek a sírba,[20] az ókor óta elsőként. Callender kábeleket húzott ki az elektromos világításhoz, melynek fényében különféle tárgyak váltak láthatóvá: aranyozott kerevetek, ládák, trónok és szentélyek. Két másik, lepecsételt bejáratot is találtak, melyek egyike a sírkamrába vezetett;[18] a bejáratokat Tutanhamon két, életnagyságú szobra őrizte. A sírkamra bejáratán kisebb lyukat találtak, melyen át Carter, Carnarvon és Lady Evelyn bekúsztak a helyiségbe.[21]
Lord Carnarvon 1922 decemberében visszautazott Angliába, majd 1923 januárjában újra Egyiptomba ment, hogy jelen legyen a sírkamra hivatalos megnyitásán, amelyre február 16-án került sor.[22] A megnyitás előtt az ásatásról való tudósítás exkluzív jogát eladta a The Times-nak. Ez segített a munkálatok finanszírozásában, de kiváltotta a többi újság neheztelését, valamint az egyiptomi hatóságokét is, amiért az egyiptomi sajtót is kizárták.[23]
Február végén a lordnak nézeteltérése támadt Carterrel, valószínűleg az ásatást felügyelő egyiptomi hatóságokkal való bánásmód miatt, ezért az ásatást egy időre félbe kellett hagyni. A munkálatok március elején indultak újra, miután Carnarvon elnézést kért.[23] Ez volt a lord utolsó jelentősebb tevékenysége az ásatással kapcsolatban, mivel nem sokkal később súlyosan megbetegedett.
Halála
[szerkesztés]1923. március 19-én Carnarvont megcsípte egy szúnyog, és a seb borotválkozás közben megsérült, majd elfertőződött. Április 5-én a lord meghalt a kairói Continental-Savoy Hotelban, a korabeli jelentések szerint vérmérgezésben, amely tüdőgyulladássá súlyosbodott.[24] Április 14-én Lady Almina Carnarvon hazaszállította férje testét Angliába.[25] Sírja tükrözi a régészet iránti érdeklődését: egy ősi dombra épült erőd területén található, a Beacon Hillen, ahonnan kilátás nyílik a lord ősi családi fészkére, Highclere várára. Carnarvon felesége, Lady Almina később újra férjhez ment.
Lord Carnarvon halála után a Királyok völgyében talált leletek az egyiptomi kormány tulajdonába kerültek. Örökösei 1930 áprilisában 35 000 fontot kaptak cserébe.[26]
Legendák személye körül
[szerkesztés]Az újságok szenzációhajhász híreinek köszönhetően[23] a popkultúrában megjelent a fáraó átkának legendája, melynek újabb tápot adott Sir Arthur Conan Doyle felvetése, mely szerint Carnarvon halálát azok az „elementálok” okozták, amelyeket Tutanhamon papjai alkottak a sír őrzésére. Howard Carter „marhaságnak” nevezte a feltételezést, és annyit fűzött hozzá, hogy „az egyiptológus gondolkodásmódját (...) nem a félelem jellemzi, hanem a tisztelet és az áhítat (...) az ostoba babonák teljességgel távol állnak tőle.”[27]
A történetek némelyike egyértelműen csak kitaláció, például az, hogy a sírkamra falán átokszöveget találtak.[23] Egy tanulmány kimutatta, hogy azok, akik részt vettek a sír felfedezésében és kiürítésében, átlagban nem rendelkeztek az átlagosnál alacsonyabb élettartammal.[28] A The Lancet nevű orvosi folyóirat dokumentumok és tudományos források vizsgálata alapján megállapította, hogy Carnarvon halálának nagy valószínűséggel nem volt köze Tutanhamon sírjához – ezzel megcáfolta azt az elméletet, amely szerint a sírban talált toxikus gombák jelenléte szerepet játszott a lord halálában. Bár a lord egyike volt azoknak, akik többször is beléptek a sírba, a szintén ott járt 25 európai közül senki nem betegedett meg az ezt követő hónapokban. Carnarvon halálának hivatalos oka „'[arci] orbánc (a bőr és az alatta lévő lágy szövetek streptococcus-fertőzése) hatására kialakuló tüdőgyulladás'; a tüdőgyulladás alighanem csak egyike volt a folyamatosan terjedző fertőzés hatására kialakult komplikációknak, amelyek végül több szerv leállását eredményezték”. A The Lancet szerint a lord korábban is hajlamos volt súlyos és gyakori, a tüdőt érintő fertőzésekre, „valószínűleg egy akut hörghurut is a halálát okozhatta volna, és ebben a legyengült állapotban immunrendszerét könnyedén legyőzte az orbánc”.
A populáris kultúrában
[szerkesztés]- Carnarvon alakja több filmben, videojátékban és tévés produkcióban felbukkan:[29]
- Harry Andrews alakítja a Columbia Pictures Television 1980-as, The Curse of King Tut's Tomb című filmjében.
- Julian Curry alakítja az IMAX 1998-as, Mysteries of Egypt című dokumentumfilmjében.
- Julian Wadham alakítja a BBC 2005-ös, Egypt című dokudrámájában.
- Sam Neill alakítja az ITV 2016-os, Tutankhamun című sorozatában.
- A múmia című 1999-es filmben Evelyn Carnahan alakját Carnarvon lányáról nevezték el.[30] A szereplő meg nem nevezett apját „az egyiptológia egyik legnagyobb pártfogójaként” említik.
- A NetHack nevű, szöveges videójátékban a régész küldetés vezetőjét Lord Carnarvonnak hívják.
- Carnarvon vidéki rezidenciája, Highclere vára a Downton Abbey televíziós sorozat forgatási helyszíne, leszámítva az alagsori jeleneteket, amelyek egy londoni stúdióban készültek, mivel Highclere-ben ezt a helyet Carnarvon egyiptomi gyűjteménye foglalja el.
Származása
[szerkesztés]16. Henry Herbert, Carnarvon 1. grófja | ||||||||||||||||
8. Henry Herbert, Carnarvon 2. grófja | ||||||||||||||||
17. Lady Elizabeth Wyndham | ||||||||||||||||
4. Henry Herbert, Carnarvon 3. grófja | ||||||||||||||||
18. John Dyke Acland | ||||||||||||||||
9. Elizabeth Kitty Acland | ||||||||||||||||
19. Lady Christian Harriet Fox-Strangways | ||||||||||||||||
2. Henry Herbert, Carnarvon 4. grófja | ||||||||||||||||
20. Henry Howard | ||||||||||||||||
10. Lord Henry Howard-Molyneux-Howard | ||||||||||||||||
21. Juliana Molyneux | ||||||||||||||||
5. Henrietta Howard | ||||||||||||||||
22. Edward Long | ||||||||||||||||
11. Elizabeth Long | ||||||||||||||||
23. Mary Ballard Beckford | ||||||||||||||||
1. George Herbert, 5th Earl of Carnarvon[10] | ||||||||||||||||
24. Arthur Charles Stanhope | ||||||||||||||||
12. Philip Stanhope, Chesterfield 5. grófja | ||||||||||||||||
25. Margaret Headlam | ||||||||||||||||
6. George Stanhope, Chesterfield 6. grófja | ||||||||||||||||
26. Thomas Thynne, Bath 1. márkija | ||||||||||||||||
13. Lady Henrietta Thynne | ||||||||||||||||
27. Lady Elizabeth Cavendish-Bentinck | ||||||||||||||||
3. Lady Evelyn Stanhope | ||||||||||||||||
28. Lt-Col. Cecil Forester | ||||||||||||||||
14. Cecil Weld-Forester, Forester 1. bárója | ||||||||||||||||
29. Anne Townshend | ||||||||||||||||
7. Hon. Anne Weld-Forester | ||||||||||||||||
30. Charles Manners, Rutland 4. hercege | ||||||||||||||||
15. Lady Katherine Manners | ||||||||||||||||
31. Lady Mary Isabella Somerset | ||||||||||||||||
Művei
[szerkesztés]- Earl of Carnarvon. Five years' explorations at Thebes: a record of work done 1907-1911. London: Henry Frowde (1912)
Források
[szerkesztés]- ↑ a b Encyclopædia Britannica (angol nyelven). (Hozzáférés: 2017. október 9.)
- ↑ a b Find a Grave (angol nyelven). (Hozzáférés: 2017. október 9.)
- ↑ a b The Peerage (angol nyelven). (Hozzáférés: 2017. október 9.)
- ↑ Proleksis enciklopedija (horvát nyelven)
- ↑ Kindred Britain
- ↑ p8095.htm#i80946, 2020. augusztus 7.
- ↑ Zoehfeld, Kathleen Weidner. 3, The Curse of King Tut's Mummy. Random House Books for Young Readers (2007). ISBN 978-0-375-83862-0
- ↑ Seymour. „Lady Almina and the Real Downton Abbey by Fiona Carnarvon – review”, The Guardian, 2011. szeptember 15.
- ↑ a b William Cross.. Carnarvon, Carter and Tutankhamun Revisited: The Hidden Truths and Doomed Relationships., 31 Published by author. 2016. o.. ISBN 9781905914364
- ↑ a b Charles Mosley, editor, Burke's Peerage, Baronetage & Knightage, 107th edition, 3 volumes (Wilmington, Delaware: Burke's Peerage (Genealogical Books) Ltd, 2003).
- ↑ a b c d Bill Price.. Tutankhamun, Egypt's Most Famous Pharaoh., 119–128. Published Pocket Essentials, Hertfordshire. 2007. o. (2009. január 21.). ISBN 9781842432402
- ↑ (1994) „Architecture”. House and Garden 160 (1–4), 54. o, Kiadó: Condé Nast Publications, Ltd.
- ↑ Harry Burton’s photos of Tutankhamun’s Tomb, Griffith Institute Archive.
- ↑ Winstone, H. V. F.. Howard Carter and the discovery of the tomb of Tutankhamun, rev., Manchester: Barzan (2006). ISBN 1-905521-04-9
- ↑ Carnavon, Earl of. Five Years' Exploration at Thebes (1912). OCLC 474563606
- ↑ Carnarvon, Fiona. Highclere Castle. Highclere Enterprises, 59. o. (2011)
- ↑ Cox, A. M. "The death of Lord Carnarvon", by Ann M. Cox; The Lancet; 7 June 2003.
- ↑ a b Howard Carter's diary entry for 25-27 November 1922
- ↑ Lord Carnarvon's description, 10 December 1922, quoted in: Howard Carter before Tutankhamun. London: British Museum, 141. o. (1992). ISBN 0-7141-0952-5
- ↑ Reeves, C. N.. Valley of the Kings: the decline of a royal necropolis. London: Kegan Paul, 63. o. (1990). ISBN 0-7103-0368-8
- ↑ Bill Price.. Tutankhamun, Egypt's Most Famous Pharaoh., 119–128. Published Pocket Essentials, Hertfordshire. 2007. o. (2009. január 21.). ISBN 9781842432402
- ↑ Howard Carter's diary entry for 16 February 1923
- ↑ a b c d Bill Price.. Tutankhamun, Egypt's Most Famous Pharaoh., 130–132. Published Pocket Essentials, Hertfordshire. 2007. o. (2009. január 21.). ISBN 9781842432402
- ↑ „Carnarvon Is Dead Of An Insect's Bite At Pharaoh's Tomb. Blood poisoning and ensuing pneumonia conquer Tutankhamun discoverer in Egypt.”, New York Times, 1923. április 5. (Hozzáférés: 2008. augusztus 12.) „The Earl of Carnarvon died peacefully at 2 o'clock this morning. He was conscious almost to the end.”
- ↑ Howard Carter's diary entry for 14 April 1923.
- ↑ Egyptologist Howard Carter dies - archive, 1939
- ↑ Winstone, H.V.F. Howard Carter and the Discovery of the Tomb of Tutankhamun, Barzan, Manchester. 2006, p. 365. ISBN 1-905521-04-9
- ↑ Bill Price.. Tutankhamun, Egypt's Most Famous Pharaoh., 137–138. Published Pocket Essentials, Hertfordshire. 2007. o. (2009. január 21.). ISBN 9781842432402
- ↑ Carnarvon (Character). IMDb.com. [2013. október 9-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2008. május 8.)
- ↑ Radio Times.com 23 Nov 2016 Did Howard Carter and Evelyn Carnarvon have a romantic relationship?. (Hozzáférés: 2018. január 14.)
További hivatkozások
[szerkesztés]- (Howard Carterrel): Five Years' Explorations at Thebes - A Record of Work Done 1907-1911, ed. Paul Kegan, 2004 (ISBN 0-7103-0835-3).
- Five Years' Explorations at Thebes
- Fiona Carnarvon, Egypt at Highclere - The discovery of Tutankhamun, Highclere Enterprises LPP, 2009.
- Fiona Carnarvon, Carnarvon & Carter - the story of the two Englishman who discovered the tomb of Tutankhamun, Highclere Enterprises LPP, 2007.
- Elisabeth David, Gaston Maspero 1846-1916, Pygmalion/Gérard Watelet, 1999 (ISBN 2-85704-565-4).
- Cross William, Carnarvon, Carter and Tutankhamun Revisited. The hidden truths and doomed relationships, Book Midden Publishing, 2016 (ISBN 978-1905914-36-4).
- Cross William, Lordy! Tutankhamun's Patron As A Young Man , Book Midden Publishing, 2012 (ISBN 978-1-905914-05-0).
- Cross William, The Life and Secrets of Almina Carnarvon : 5th Countess of Carnarvon of Tutankhamun Fame , 3rd Ed 2011 ( ISBN 978-1-905914-08-1).
- Cross William, Catherine and Tilly: Porchey Carnarvon's Two Duped Wives: The Tragic Tales of the Sixth Countesses of Carnarvon, Book Midden Publishing, 2013 ( ISBN 978-1905914-25-8).