Letov LF–107 Luňák
Letov LF–107 Luňák | |
![]() | |
Funkció | műrepülő vitorlázógép |
Gyártó | Rudý Letov |
Sorozatgyártás | 1950-1951 |
Gyártási darabszám | 75 |
Első felszállás | 1948. június 25. |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Letov LF–107 Luňák témájú médiaállományokat. |
Az LF–107 Luňák (magyarul: kánya) csehszlovák műrepülő vitorlázógép, melyet az 1940-es évek végén terveztek. Csak kis mennyiségben gyártotta a Rudý Letov repülőgépgyár.
Története
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/2d/Letov_LF-107_Lunak_-_Shuttleworth_Flying_Day_-_June_2013_%289122322251%29.jpg/250px-Letov_LF-107_Lunak_-_Shuttleworth_Flying_Day_-_June_2013_%289122322251%29.jpg)
A repülőgépet Vladimír Stros vezetésével az LF nevű konstruktőrcsoportja tervezte. Az első prototípust 1948-ban készítette el a Rudý Letov repülőgépgyár, az első felszállásra OK-8730 lajstromjellel pedig 1948. június 25-én került sor Jan Anderle berepülőpilótával a fedélzetén. A második, OK-8731 lajstromjelű prototípus egy hónappal később emelkedett a levegőbe. A gépet külföldön is bemutatták. 1948-ban Svájcban repülőgép-kiállításon mutatkozott be, Grenchenben pedig versenyen vett részt. 1948-ban a géppel részt vettek Lengyelországban, Ziarban a szocialista országok vitorlázórepülő versenyén. A sikeres versenyszereplések nyomán a csehszlovák védelmi minisztérium kérte a gép sorozatgyártását. A Rudý Letov azonban ebben az időszakban kezdte el az Il–10 csatarepülőgép és a MiG–15 vadászrepülőgép sorozatgyártását. Ezért a repülőgépgyárnak nem maradt kapacitása a vitorlázógép nagy sorozatú gyártására. Emiatt a típusból 1950-1951-ben mindössze 75 darabot építettek.
XLF–207 Laminar jelzéssel elkészítették a lamináris szárnnyal ellátott változatát. Ez volt a világ első lamináris szárnyú vitorlázógépe. A gép csak a szárny kialakításában különbözött az LF–7-től. 1951 augusztusában repült először. A gépet a lamináris szárnyakkal folytatott kísérletekre használták.
A vitorlázógépet Csehszlovákián kívül a Szovjetunióban, Bulgáriában, Lengyelországban, Romániában és Magyarországon is használták műrepülésre. Magyarországon nyolc példánya üzemelt.[1] Napjainkban még több repülőképes példánya üzemel.
A típus kiállítva látható a prágai Kbely Repülőmúzeumban és a Seattle-i Repülési Múzeumban is.
Műszaki adatok
- Szárnyfesztáv: 12,27 m
- Hossz: 6,78 m
- Szárnyfelület: 13,38 m²
- Szárny felületi terhelése: 23,17 kg/m²
- Oldalviszony: 15,22
- Üres tömeg: 205 kg
- Felszálló tömeg: 310 kg
- Legjobb siklószám: 24 (80 km/h-s sebességnél)
- Legkisebb merülősebesség: 0,85 m/s (65 km/h-s sebességnél)
- Maximális sebesség: 300 km/h
Jegyzetek
- ↑ Avia-info.hu - Találatok (magyar nyelven). www.avia-info.hu. (Hozzáférés: 2017. szeptember 5.)