„Óhegy (település)” változatai közötti eltérés
[nem ellenőrzött változat] | [nem ellenőrzött változat] |
új lap |
története, nevezetességei |
||
1. sor: | 1. sor: | ||
'''Óhegy''' ({{ny-sk|Staré Hory}}): falu [[Szlovákia|Szlovákiában]], a [[Besztercebányai kerület]]ben, a [[Besztercebányai járás]]ban. [[2001]]-ben 459 lakosából 453 szlovák volt. |
'''Óhegy''' ({{ny-sk|Staré Hory}}): falu [[Szlovákia|Szlovákiában]], a [[Besztercebányai kerület]]ben, a [[Besztercebányai járás]]ban. A mai település Alsószarvas (Dolný Jelenec), Kánalja (Polkanová), Török (Turecká), Bálinttelep (Valentová), Parasnyó (Prašnica) és Ribó (Rybie)) egyesítésével keletkezett. [[2001]]-ben 459 lakosából 453 szlovák volt. |
||
==Fekvése== |
==Fekvése== |
||
[[Besztercebánya|Besztercebányától]] 12 km-re északra a Beszterce partján fekszik. |
[[Besztercebánya|Besztercebányától]] 12 km-re északra az Óhegyi-völgyben a Beszterce partján fekszik. |
||
==Története== |
==Története== |
||
A település valószínűleg a [[13. század]]ban keletkezett, mint a gazdag ezüst és rézbányák mellé épített bányászfalu. Oklevél csak [[1536]]-ban említi először mint [[Besztercebánya]] (Banská Bystrica) területén lévő bányásztelepülést. Bányái Besztercebányához tartoztak, hasznukat a város polgárai, majd [[1495]] után a Thurzók és a Fuggerek húzták. Kohói a [[15. század]] végén már működtek. [[1546]] után a bányák a kamara tulajdonába mentek át, de egyre jobban kimerültek. A [[18. század]] végére megszűnt a bányászat. Lakói szénégetéssel, fakitermeléssel, kézimunkával (hímzés, csipkeverés) foglalkoztak, majd a környék üzemeiben dolgoztak. A [[19. század]] végén a faluban csipkekészítő iskolát alapítottak, amely csipkekészítés színvonalának emelése céljából létesült. A csipkéket besztercebányai piacon értékesítették. |
|||
⚫ | |||
⚫ | |||
==Nevezetességei== |
|||
*Római katolikus temploma a [[14. század]]ban épült, a 15. században bővítették, mai formáját az [[1850]]-es bővítéssel és klasszicista átépítéssel nyerte el. Eredeti gótikus boltívei ma is láthatók. Főoltárán [[16. század]]i Boldogasszony-szobor áll. A tempom zarándokhely, ahova az ország minden részéből érkeznek zarándokok. |
|||
*A Szent Anna kápolna [[1794]]-ben épült. |
|||
*Az egykori bányahivatal épülete a [[18. század]] második felében épült, Besztercebánya város címere díszíti. |
|||
*A völgy különböző részein még láthatók a bányászok egykori jellegzetes házai. |
|||
[[Kategória: Szlovákiai települések|Ohegy]] |
[[Kategória: Szlovákiai települések|Ohegy]] |
||
[[sk:Staré Hory]] |
[[sk:Staré Hory]] |
A lap 2005. december 17., 22:00-kori változata
Óhegy (szlovákul: Staré Hory): falu Szlovákiában, a Besztercebányai kerületben, a Besztercebányai járásban. A mai település Alsószarvas (Dolný Jelenec), Kánalja (Polkanová), Török (Turecká), Bálinttelep (Valentová), Parasnyó (Prašnica) és Ribó (Rybie)) egyesítésével keletkezett. 2001-ben 459 lakosából 453 szlovák volt.
Fekvése
Besztercebányától 12 km-re északra az Óhegyi-völgyben a Beszterce partján fekszik.
Története
A település valószínűleg a 13. században keletkezett, mint a gazdag ezüst és rézbányák mellé épített bányászfalu. Oklevél csak 1536-ban említi először mint Besztercebánya (Banská Bystrica) területén lévő bányásztelepülést. Bányái Besztercebányához tartoztak, hasznukat a város polgárai, majd 1495 után a Thurzók és a Fuggerek húzták. Kohói a 15. század végén már működtek. 1546 után a bányák a kamara tulajdonába mentek át, de egyre jobban kimerültek. A 18. század végére megszűnt a bányászat. Lakói szénégetéssel, fakitermeléssel, kézimunkával (hímzés, csipkeverés) foglalkoztak, majd a környék üzemeiben dolgoztak. A 19. század végén a faluban csipkekészítő iskolát alapítottak, amely csipkekészítés színvonalának emelése céljából létesült. A csipkéket besztercebányai piacon értékesítették.
1910-ben 1877, túlnyomórészt szlovák lakosa volt. A trianoni békeszerződésig területe Zólyom vármegye Besztercebányai járásához tartozott. 1926-ban a község felett vizierőmű épült.
Nevezetességei
- Római katolikus temploma a 14. században épült, a 15. században bővítették, mai formáját az 1850-es bővítéssel és klasszicista átépítéssel nyerte el. Eredeti gótikus boltívei ma is láthatók. Főoltárán 16. századi Boldogasszony-szobor áll. A tempom zarándokhely, ahova az ország minden részéből érkeznek zarándokok.
- A Szent Anna kápolna 1794-ben épült.
- Az egykori bányahivatal épülete a 18. század második felében épült, Besztercebánya város címere díszíti.
- A völgy különböző részein még láthatók a bányászok egykori jellegzetes házai.