„Akseli Gallen-Kallela” változatai közötti eltérés
[nem ellenőrzött változat] | [nem ellenőrzött változat] |
Nincs szerkesztési összefoglaló |
Nincs szerkesztési összefoglaló |
||
95. sor: | 95. sor: | ||
{{commons|Category:Akseli Gallen-Kallela}} |
{{commons|Category:Akseli Gallen-Kallela}} |
||
[http://www.kansallisbiografia.fi/english/ Biografiakeskus] - Finn életrajz-gyűjtemény |
[http://www.kansallisbiografia.fi/english/ Biografiakeskus] - Finn életrajz-gyűjtemény |
||
[http://www.ateneum.fi/ Ateneum] |
|||
[http://www.kalela.net/english.htm/ Kalela] |
|||
[http://www.gallen-kallela.fi/ Gallen-Kallela Múzeum, Tarvaspää] |
|||
[http://www.nba.fi/en/nmf Finn Nemzeti Múzeum] |
|||
{{DEFAULTSORT:Gallen-Kallela Akseli}} |
{{DEFAULTSORT:Gallen-Kallela Akseli}} |
||
[[Kategória:Finnek]] |
[[Kategória:Finnek]] |
A lap 2007. december 22., 17:54-kori változata
Akseli Gallen-Kallela, eredeti nevén Axél Waldemar Gallén (1865. április 26. – 1931. március 7.) Finn festő, építész, iparművész. Stílusa a nemzeti romantikától a realizmuson és a Jugendstilen át a szimbolizmusig ívelt. Tagja volt az alábbi művészeti csoportoknak: Die Brücke, Société des Beaux-Art, Salon d'Automne. Noha élete folyamán nagyon sokat utazott, Finnországhoz és kedves témájához a Kalevala világához mindig erősen kötődött.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/f3/Gallen-Kallela_by_Repin.jpg/220px-Gallen-Kallela_by_Repin.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/1d/Akseli_Gallen-Kallela.jpg/220px-Akseli_Gallen-Kallela.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/6b/Gallen-Kallela_Symposium.jpg/220px-Gallen-Kallela_Symposium.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/c8/Poikajavaris.jpg/220px-Poikajavaris.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/17/Gallen_Kallela_The_Aino_Triptych.jpg/220px-Gallen_Kallela_The_Aino_Triptych.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/d8/Gallen-Kallela_The_defence_of_the_Sampo.png/220px-Gallen-Kallela_The_defence_of_the_Sampo.png)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/b7/Gallen_Kallela_Lemminkainens_Mother.jpg/220px-Gallen_Kallela_Lemminkainens_Mother.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/19/Velisurmaaja.jpg/220px-Velisurmaaja.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/35/Juselius_mausoleum.jpg/220px-Juselius_mausoleum.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/5c/Kansallismuseo_Gallen-Kallelan_freskot.jpg/220px-Kansallismuseo_Gallen-Kallelan_freskot.jpg)
Élete
Poriban, a Botteni-öböl partján született Axél Waldemar Gallén néven. Bár finn paraszti családból származott, tisztviselő apja az eredeti Kallela nevet a svéd hangzású Gallénra cserélte. Festészeti tanulmányait Helsinkiben kezdte a Finn Művészeti Társaságnál. 1884-ben Párizsba költözött, ahol tanulmányait az Académie Julianban folytatta. Itt barátkozott össze Albert Edelfelt finn és, Adam Dörnberger norvég festőkkel, illetve August Strindberg-vel. Mesterei között találjuk Puvis de Chavannes-t és Bastien-Lepages-t. Első kiállítása 1889-ben volt Helsinkiben az Ateneumban.
1890-ben feleségül vette Mary Slöört. Három gyermekük született: Impi Marjatta, Kirsti és Jorma. Impi Marjatta korán meghalt, Kirsti megírta apja életrajzát, Jorma pedig festő lett. Gallen-Kallela Kelet-Karéliában tett nászútjukon kezdett anyagot gyűjteni a kalevalai tárgyú festményeihez. Ezen az utazáson velük volt a festő barátja, az iparművés Louis Sparre is. Ezt a korszakot romantikus, kalevalai ihletésű festmények, mint például az Aino triptichon, és tájképek jellemzik.
1894-ben festette nagy feltűnést keltő képét a Symposiont, mely barátait Oskar Merikantot, Robert Kajanust, és Jean Sibeliust egy nagy ivászat közben. 1894 decemberében Berlinben közös kiállítása volt Edvard Munchel. 1895-ben itt kapta a hírt, hogy lánya, Impi Marjatta diftériában meghalt. Ez fordulópontot jelent a munkásságában; a korábbi romantikus témákat zordabbak követik, pl. A Sampo védői, Joukahainen bosszúja vagy Lemminkäinen anyja fia holttesténél. Impi Marjatta halála után készül el házuk Tampere közelében Ruovesiben, amit Kalelanak neveztek el. Ez a fából épült ház, a finn nemzeti romantikus építészet egyik jellegzetes példája. Még ebben az évben Londonba utazott, hogy grafikai nyomdagépet vegyen, és tanulmányozza az üvegfestést.
1897-ben Firenzébe látogat, majd tovább Pompeibe, ahol freskófestészeti technikákat tanult. Ebben az időben fordul érdeklődése az iparművészet felé is. Barátja, Louis Sparre, valamint A. V. Finch és ő megalapították Porvooban az Iris műhelyt, ami a finn iparművészet egyik bölcsőjének tekinthető.
Az 1900-as Párizsi Világkiállításra ő festette a finn pavilon freskóit és ő tervezte az Iris-szoba belső berendezést és bútorokat. A freskók kifejezik Gallen-Kallela vágyát a finn függetlenség iránt; az Ilmarinen a viperaföldet szántja című freskón az egyik kígyó az orosz cári koronát viseli. A Világkiállítás komoly sikert hozott Gallen-Kallela számára; két arany és egy ezüstérmet nyert.
Több művészettörténész szerint alkotópályának csúcspontját a Poriban található Jusélius Mauzóleum freskói jelentik. A képek összefoglaló témája az élet győzelme a halál fölött. Sajnos a freskók megrongálódtak. A festő fia, Jorma végezte a helyreállításukat apja vázlatai alapján.
1907-ben hivatalosan finnesítette nevét Akseli Gallen-Kallelara. Ebben az évben Budapestre látogatott. 1908-ban nagy kiállítása volt, a Szépművészeti Múzeumban, ahol csaknem 500 művét láthatta a magyar közönség. Számos budapesti tárgyú képet festett ekkor, pl. A királyi vár Budapesten, A Gellért-hegy a Duna-parti Corso Kávéház felől nézve, Egy Duna-híd szobra.
1909-től Kenyában, Nairobiban élt. Afrikai tárgyú festményeinek színvonalát sok kritikusa egyenetlennek tekinti. Felismervén, hogy a fő ihletadója Finnország, 1911-ben hazatért. Ekkor tervezte meg és kezdte felépíteni műteremházát Tarvaspääben. Ez sok időt és energiát vont el tőle. Szintén ebben az időben (1911-15) töltötte be a Finn Művészeti Társaság (Suomen Taiteilijaseura) elnöki tisztét. Ebben a minőségében szembekerült a feltörekvő új művészgeneráció számos tagjával.
1914-ben kiállítása volt a Velencei Biennálén. A háború kitörése miatt a képek egy időre Olaszországban ragadtak. 1918-ban – fiával Jormával együtt – részt vett a polgárháborúban a fronton. 1919-ben Mannerheim marsall szárnysegédje lett. Mannerheim felkérte a független Finnország zászlóinak, kitüntetéseinek és egyenruháinak megtervezésére.
1919-től haláláig a Kalevala Társaság (Kalevalaseura) alelnöke. A társaság legfőbb céljának tekintette hatalmas anyagot felölelő Nagy Kalevala (Suur-Kalevala) kiadását. Úgy döntöttek azonban, hogy előbb egy díszes rövidebb kiadást jelentnek meg; a Koru-Kalevalát, Gallen Kallela illusztrációival. Az 1922-ben megjelent művet a finn könyvűvészet kimagasló alkotásának tekintik.
Résztvett a Finn Művészeti Akadémia (Suomen Taideakatemia) alapításában, melynek 1922-től elnöke volt. Ennek ellenére ismét hosszabb időre elhagyta Finnországot; 1923-ban az USA-ba költözött, ahová felesége és lánya is követte. Taosban (New Mexico) tanulmányozta az indián művészetet. Chicagoban hozzálátott a Nagy Kalevala illusztrációihoz. Ezt a munkát haláláig nem tudta befejezni. 1926-ban tért vissza hazájába.
Utolsó nagy munkájaként megfestette a Finn Nemzeti Múzeum előcsarnokának freskóit. Ezek - egy kivétellel - az 1900-as Párizsi Világkiállítás finn pavilonjának híres freskóit ismétlik meg.
1931-ben koppenhágai előadóútján tüdőgyulladást kapott, és hazatérőben - Stockholmban - meghalt.
1935-ben Helsinkiben nagy emlékkiállítást tartottak tiszteletére. Munkásságának megitélése ebben az időben nem volt egységes. Míg a nemzeti értékeket előtérbe helyező körök a legnagyobb finn festőnek tekintették, a modenisták meghaladottnak látták művészetét. Mai megítélése érzelemmentesebb és egyöntetűbben pozitív. Tarvaspää-i házában 1961-ben nyílt meg a Gallen-Kallela Múzeum. Budapesten, a Dunaparton, az I., ker, Lánchíd u. 17. előtti parkban áll Madarassy Walter munkája; Akseli Gallen-Kallela mészkő szobra.
Művei
Gallen-Kallela igen termékeny művész volt, így az alábbi lista csak egy apró töredéke a teljes életműnek.
Művei Finnországban
- Fiú varjúval, eredeti cím: Poika ja varis, 1884, olaj , Ateneum, Helsinki
- Démasquée, 1888, olaj, Ateneum, Helsinki
- Fekete harkály, eredeti cím: Palokärki, 1893, gouache, Ateneum, Helsinki
- A Sampo kovácsolása, eredeti cím: Sammon taonta 1893, Ateneum, Helsinki
- Väinämöinen útra kel, eredeti cím: Väinämöisen lähtö, 1893-1894, Hämeenlinnan taidemuseo
- Symposion, 1894, olaj, magángyűjtemény
- Halálvirág, eredeti cím: Kalman kukka, 1895, színes fanyomat, Ateneum, Helsinki
- Öregasszony macskával, eredeti cím: Akka ja kissa, 1885, olaj, Turun Taidemuseo, Turku
- A Sampo védői, eredeti cím: Sammon puolustus, 1896, tempera, Turun Taidemuseo, Turku
- Önarckép, eredeti cím: Omakuva suoraan edestä",1897, grafika, Ateneum, Helsinki
- A testvérgyilkos, eredeti cím: Velisurmaaja, 1897, tempera, Ateneum, Helsinki
- Lemminkäinen anyja fia holttesténél, eredeti cím: Lemminkäisen äiti, 1897, Ateneum, Helsinki
- Kullervo átka, eredeti cím: Kullervon kirous, 1899, Ateneum, Helsinki
- Erdei angyalgyökér , eredeti cím: Karhunputki, 1889, olaj, Ateneum, Helsinki
- Aino triptichon, eredeti cím: Aino-taru, 1889-1891, olaj, Ateneum, Helsinki
- Kullervo háborúba indul, eredeti cím: Kullervon sotaanlähtö, 1901, Ateneum, Helsinki
- Az Alvilág folyóján, eredeti cím: Tuonelan joella, 1903, olaj, Ateneum, Helsinki
- Ad Astra, 1907, Magántulajdon
- A királyi vár Budapesten, 1908, olaj, Gallen-Kallela Múzeum, Espoo
- Egy Duna-híd szobra, 1908, Gallen-Kallela Múzeum, Espoo
- Mount Kenya, 1909, olaj, Ateneum, Helsinki
- Phyllis Sjöström portréja, eredeti cím: Phyllis Sjöströmin muotokuva 1914, olaj, Magángyűjtemény
Művei magyar gyűjteményekben
- Öreg finn férfi feje, 1889, ceruza, Szépművészeti Múzeum, Budapest
- A boldogok, 1895, ceruza, Szépművészeti Múzeum, Budapest
- Ülő férfi, 1897, kréta, Szépművészeti Múzeum, Budapest
- Síelő, 1900, ceruza, Szépművészeti Múzeum, Budapest
- Tájkép, 1901, toll, tus, Szépművészeti Múzeum, Budapest
- Fiatal leány, 1902, kréta, vízfestmény, Szépművészeti Múzeum, Budapest
- Fiatal faun, 1904, olaj, Szépművészeti Múzeum, Budapest
- Maxim Gorkij arcképe, 1906, ceruza, Szépművészeti Múzeum, Budapest
- Gellért-hegy a Duna-parti Corso Kávéház felől nézve, 1908, olajvázlat, Szépművészeti Múzeum, Budapest
- Márciusi este a Gellért-hegyi Majovszky-villa kertjében, 1908, vízfestmény, Szépművészeti Múzeum, Budapest
Forrás
Gallen-Kallela, Kirsti. Isäni Akseli Gallen-Kallela : 1, 2. kiadás (finn nyelven), Porvoo: WSOY (1965)
Gallen-Kallela, Kirsti. Isäni Akseli Gallen-Kallela : 2. osa: elämää isän mukana, 2. kiadás (finn nyelven), Porvoo: WSOY (1965)
Koós, Judith. Finlandia. Budapest: Helikon, 77-111. o.. ISBN 963 208 7380
Külső hivatkozások
Biografiakeskus - Finn életrajz-gyűjtemény Ateneum Kalela Gallen-Kallela Múzeum, Tarvaspää Finn Nemzeti Múzeum