„Tibeti nyelvek” változatai közötti eltérés
[ellenőrzött változat] | [ellenőrzött változat] |
Új oldal, tartalma: „{{Nyelv infobox | név = Tibeti nyelvek<br>Tibeti<br>közép bodi | kép = | képméret = | képaláírás = | beszélik…” Címke: HTML-sortörés |
javítások |
||
11. sor: | 11. sor: | ||
| család3 = [[bodi nyelvek|bodi]] |
| család3 = [[bodi nyelvek|bodi]] |
||
| ág1 = [[Közép-tibeti nyelv|közép-tibeti]] |
| ág1 = [[Közép-tibeti nyelv|közép-tibeti]] |
||
| ág2 = [[ |
| ág2 = [[Amdói tibeti nyelv|amdói]] |
||
| ág3 = [[ |
| ág3 = [[Khami tibeti nyelv|khami]] |
||
| ág4 = dzongkhai–Lhokai |
| ág4 = dzongkhai–Lhokai |
||
| ág5 = ladakhi–balti |
| ág5 = ladakhi–balti |
||
| ág6 = |
| ág6 = lahuli–szpiti |
||
| ág7 = kjirongi–kagatei |
| ág7 = kjirongi–kagatei |
||
| ág8 = serpa–dzsireli |
| ág8 = serpa–dzsireli |
||
32. sor: | 32. sor: | ||
A '''tibeti nyelvek''' ({{bo|t=བོད་སྐད།}}) a [[sino-tibeti nyelvcsalád]] egy csoportja, amelyet főleg a [[tibeti emberek]] beszélnek, akik Közép-Ázsia keleti részének nagy részén élnek az [[Indiai szubkontinens]]től északra, a [[Tibet földrajza|Tibeti-fennsíkon]], illetve, a szubkontinens észak részén, [[Baltisztán]], [[Ladakh]], [[Nepál]], [[Szikkim]] és [[Bhután]] területein. A klasszikus tibeti nyelv fő regionális irodalmi nyelv, amelyet elsősorban a [[buddhizmus|buddhista]] irodalomban használatos. |
A '''tibeti nyelvek''' ({{bo|t=བོད་སྐད།}}) a [[sino-tibeti nyelvcsalád]] egy csoportja, amelyet főleg a [[tibeti emberek]] beszélnek, akik Közép-Ázsia keleti részének nagy részén élnek az [[Indiai szubkontinens]]től északra, a [[Tibet földrajza|Tibeti-fennsíkon]], illetve, a szubkontinens észak részén, [[Baltisztán]], [[Ladakh]], [[Nepál]], [[Szikkim]] és [[Bhután]] területein. A klasszikus tibeti nyelv fő regionális irodalmi nyelv, amelyet elsősorban a [[buddhizmus|buddhista]] irodalomban használatos. |
||
A [[közép-tibeti nyelv]] ([[Ü-cang]] dialektusai, köztük a [[Lhásza|lhászai]]), a a [[ |
A [[közép-tibeti nyelv]] ([[Ü-cang]] dialektusai, köztük a [[Lhásza|lhászai]]), a a [[Khami tibeti nyelv|khami tibeti]] és az [[Amdói tibeti nyelv|amdói tibeti nyelvet]] általánosságban ugyanazon nyelv dialektusainak tekintik, főleg, hogy mind ugyanazt az irodalmi nyelvet használják. Ettől eltér a [[bhutáni nyelv|bhutáni]], a [[Szikkim nyelv|szikkim]], a [[Serpa nyelv|serpa]] és a [[Ladakhi nyelv|ladakhi nyelv]]. |
||
A tibeti nyelveket mintegy 8 millióan beszélik. A [[tibeti buddhizmus]] nyugati terjedésével a tibeti nyelv számos [[ |
A tibeti nyelveket mintegy 8 millióan beszélik. A [[tibeti buddhizmus]] nyugati terjedésével a tibeti nyelv számos [[Buddhista szövegek|buddhista publikációban]] szerepel. Egyes nyugati tanulók azért tanulják a tibeti nyelvet, hogy lefordíthassák a tibeti szövegeket. Lhászán kívül a lhászai tibeti nyelvet mintegy {{szám|200000}} száműzetésben élő tibeti beszéli, akik [[India|Indiába]] és más országokba menekültek. Szintén tibetiül beszél Tibetben néhány kisebbségi népcsoport, akik évszázadokon át éltek a tibetiek közelségében – közben megtartották a saját nyelvüket és kultúrájukat is. |
||
Annak ellenére, hogy a khami csiangok némelyikét Kína tibeti nemzetiségűnek tekinti, a csing nyelvek nem tartoznak a tibeti nyelvcsaládba, hiszen önálló ágat képeznek a sino-tibeti nyelvcsaládban. |
Annak ellenére, hogy a khami csiangok némelyikét Kína tibeti nemzetiségűnek tekinti, a csing nyelvek nem tartoznak a tibeti nyelvcsaládba, hiszen önálló ágat képeznek a sino-tibeti nyelvcsaládban. |
||
44. sor: | 44. sor: | ||
A 25 nyelvbe egy tucat fő dialektus csoport tartozik: |
A 25 nyelvbe egy tucat fő dialektus csoport tartozik: |
||
:[[közép-tibeti nyelv|közép-tibeti]] ([[Ü-cang]]), [[ |
:[[közép-tibeti nyelv|közép-tibeti]] ([[Ü-cang]]), [[Khami tibeti nyelv|khami]] ([[Csamdo]], [[Szecsuan]], [[Csinghaj]], [[Jünnan]]), [[Amdói tibeti nyelv|amdói]] (Csinghaj, [[Kanszu]], Szecsuan), [[Csoni nyelv|csoni]] (Kanszu, Szecsuan), [[Ladakhi nyelv|ladakhi]] ([[Dzsammu és Kasmír]]), [[Balti nyelv|balti]] ([[Pakisztán]]), [[Burig]] (Dzsammu és Kasmír), [[Lahuli–szpiti nyelv|lahuli–szpiti]] ([[Himácsal Prades]]), [[Dzongkha]] ([[Bhután]]), [[Szikkimi nyelv|szikkimi]], [[Serpa nyelv|serpa]] ([[Nepál]], Tibet), [[Kjirong-kagate nyelv|kjirong-kagate]] (Nepál, Tibet) |
||
további tucat kisebb csoport, vagy egyedüli dialektus, amelyeket pár száz vagy pár ezer ember beszél: |
további tucat kisebb csoport, vagy egyedüli dialektus, amelyeket pár száz vagy pár ezer ember beszél: |
||
:[[Dzsirel nyelv|dzsirel]] (Nepál), [[Csokangaka nyelv|csokangaka]] (Bhután), [[Lakha nyelv|lakha]] (Bhután), [[Brokkat nyelv|brokkat]] (Bhután), [[Brokpa nyelv|brokpa]] (Bhután), [[Groma nyelv|groma]] (Tibet), [[Csunku |
:[[Dzsirel nyelv|dzsirel]] (Nepál), [[Csokangaka nyelv|csokangaka]] (Bhután), [[Lakha nyelv|lakha]] (Bhután), [[Brokkat nyelv|brokkat]] (Bhután), [[Brokpa nyelv|brokpa]] (Bhután), [[Groma nyelv|groma]] (Tibet), [[Csunku tibeti nyelv|csunku]] (Szecsuan), [[Gszerpa nyelv|gszerpa]] (Szecsuan), [[Khalong tibeti nyelv|khalong]] (Szecsuan), [[Tungvang tibeti nyelv|tungvang]] (Jünnan), [[Cecatöku nyelv|cecatöku]] (Szecsuan) és [[Trugcsu nyelv|trugcsu]] (Kanszu). |
||
Ezen felül van a [[pajma nyelv]], amely a csiang egy ága, amely sokat vett |
Ezen felül van a [[pajma nyelv]], amely a csiang egy ága, amely sokat vett át az amdói, a khami és a csunku nyelvekből, de nem egyezik a tibeti egyetlen ágával sem.<ref>Katia Chirkova, 2008, "On the position of Báimǎ within Tibetan", in Lubotsky et al (eds), ''Evidence and Counter-Evidence'', vol. 2.</ref> A távolabbra szakadt dialektusok, mint például a csiangi és a rgyalrung nyelvek északi és keleti részei, [[nyelvcsere]] eredményei is lehetnek. |
||
A kínai tudósításokban használt tibeti nyelvek a [[Tibeti nyelv|szabvány tibeti]] ([[Ü-cang]]), a khami és az amdói. |
A kínai tudósításokban használt tibeti nyelvek a [[Tibeti nyelv|szabvány tibeti]] ([[Ü-cang]]), a khami és az amdói. |
||
60. sor: | 60. sor: | ||
*'''[[közép-tibeti nyelv|közép-tibeti]]''' |
*'''[[közép-tibeti nyelv|közép-tibeti]]''' |
||
*:a [[tibeti nyelv|szabvány tibeti]] alapja, amely számos nepáli variánst tartalmaz |
*:a [[tibeti nyelv|szabvány tibeti]] alapja, amely számos nepáli variánst tartalmaz |
||
*'''[[ |
*'''[[Khami tibeti nyelv|khami]]''' |
||
*'''[[ |
*'''[[Amdói tibeti nyelv|amdói]]''' |
||
*'''dzongkha–lhokai''' |
*'''dzongkha–lhokai''' |
||
*:[[Dzongkha nyelv|dzongkha]], [[Szikkim nyelv|szikkhim]], [[Lakha nyelv|lakha]], [[Naapa nyelv|naapa]], [[Laja dialektus]], [[Csokangaka nyelv|csokangaka]], [[Brokkat nyelv|brokkat]], [[Brokpa nyelv|brokpa]] és [[Groma nyelv|groma]] (valószínűleg) |
*:[[Dzongkha nyelv|dzongkha]], [[Szikkim nyelv|szikkhim]], [[Lakha nyelv|lakha]], [[Naapa nyelv|naapa]], [[Laja dialektus]], [[Csokangaka nyelv|csokangaka]], [[Brokkat nyelv|brokkat]], [[Brokpa nyelv|brokpa]] és [[Groma nyelv|groma]] (valószínűleg) |
||
71. sor: | 71. sor: | ||
*:[[serpa nyelv|serpa]], [[dzsirel nyelv|dzsirel]] |
*:[[serpa nyelv|serpa]], [[dzsirel nyelv|dzsirel]] |
||
A többi nyelv beszélői ([[Csoni nyelv| |
A többi nyelv beszélői ([[Csoni nyelv|tevo-csoni]], [[csunku nyelv|csunku]], [[Khalong nyelv|khalong]], [[tungvang nyelv|tungvang]], [[Gszerpa nyelv|gszerpa]], [[cecatöku nyelv|cecatöku]], [[trugcsu nyelv|trugcsu]], [[pajma nyelv|pajma]]) egymás számára nem értelmezhetőek, azonban az osztályozáshoz nem eléggé ismertek. |
||
Tournadre (2013) a [[ceku nyelv|ceku]] és a [[khamba nyelv]]et a khamihoz adja, valamint a |
Tournadre (2013) a [[ceku nyelv|ceku]] és a [[khamba nyelv]]et a khamihoz adja, valamint a tevo-csoni, csongu, pajma nyelvekből álló csoportot a tibeti nyelvek keleti ágaként értelmezi. |
||
;Bradley (1997) |
;Bradley (1997) |
||
79. sor: | 79. sor: | ||
*'''Nyugati ótibeti''' (nem tonális), ide tartozik a [[Ladakhi nyelv|ladakhi]], a [[Balti nyelv|balti]] és a [[Burig nyelv|burig]] |
*'''Nyugati ótibeti''' (nem tonális), ide tartozik a [[Ladakhi nyelv|ladakhi]], a [[Balti nyelv|balti]] és a [[Burig nyelv|burig]] |
||
*'''[[ |
*'''[[Amdói tibeti nyelv|amdói tibeti]]''' (ide tartozik a [[Csoni nyelv|tevo-csoni]]) (nem tonális) |
||
*'''[[ |
*'''[[Khami tibeti nyelv|khami tibeti]]''' (tonális) |
||
*'''[[ |
*'''[[Lahuli–szpiti nyelv|nyugati újító tibeti]]''' (lahuli–szpiti) (enyhén tonális) |
||
*:Felső-Ladakh és Canszkar, az indiai határ északnyugati területe ([[Lahaul és Szpiti kerület]] és [[Uttarakhand]]), és [[Canda megye]] dialektusai (Tibet legnyugatibb részei) |
*:Felső-Ladakh és Canszkar, az indiai határ északnyugati területe ([[Lahaul és Szpiti kerület]] és [[Uttarakhand]]), és [[Canda megye]] dialektusai (Tibet legnyugatibb részei) |
||
*'''[[közép-tibeti nyelv|közép-tibeti]]''' (enyhén tonális) |
*'''[[közép-tibeti nyelv|közép-tibeti]]''' (enyhén tonális) |
||
95. sor: | 95. sor: | ||
== Írásrendszer == |
== Írásrendszer == |
||
{{Fő|Tibeti írás}} |
{{Fő|Tibeti írás}} |
||
A legtöbb tibeti |
A legtöbb tibeti nyelvhez két írásrendszer valamelyikét használják, mindkettő a [[bráhmi eredetű írásrendszerek]]hez tartozik. A [[tibeti nyelv|szabvány tibeti]] és a töbii tibeti nyelvek többsége is a [[tibeti írás]]t használják, amelynek történelmileg konzervatív helyesírása (lásd lentebb) segít egyesíteni a tibeti nyelvű területet. Más tibeti nyelvekhez (Indiában és Nepálban) a rokoneredetű [[dévanágari írás]]t használják, ugyanúgy, mint például a [[hindi nyelv|hindi]], a [[Nepáli nyelv|nepáli]] és más nyelvekhez. Azonban néhány [[Ladakhi nyelv|ladakhi]] és [[Balti nyelv|balti]] nyelvet beszélő ember az [[Urdu ábécé|urdu írást]] használja – ez szinte kizárólag csak [[Pakisztán]]ban fordul elő. A tibeti írást már több száz éve nem használják a pakisztáni Baltisztánban, miután a régióban megjelent az [[iszlám]]. Azonban a [[balti emberek]] egyre inkább törődnek a nyelvük és a hagyományaik megőrzéséért, főleg az erőteljes [[Pundzsabi emberek|pundzsabi]] kulturális behatás következtében, amely újabb erőket mozgósított a tibeti írás újbóli felélesztésére. Szándékaik szerint az arab-perzsa írás mellett a tibeti írást is lehetne használni. A Pakisztán északi részén található Baltisztán fővárosában, [[Szkardu]]ban a boltokban az arab-perzsa írás mellett a tibetit is egyre többen használják. A balti emberek ezt nem szeparatista kezdeményezésnek tekintik, hanem a kultúra megőrzéséért tett erőfeszítésnek. |
||
==Jegyzetek== |
==Jegyzetek== |
A lap 2017. február 20., 22:36-kori változata
Tibeti nyelvek Tibeti közép bodi | |
Beszélik | Tibeti emberek |
Terület | Kína (Tibet, Csinghaj, Szecsuan, Kanszu, Jünnan); India (Ladakh, Szikkim); Pakisztán (Baltisztán); Nepál; Bhután |
Beszélők száma | 8 millió fő |
Nyelvcsalád | sino-tibeti tibeti-kanauri? bodi |
Ágak | közép-tibeti amdói khami dzongkhai–Lhokai ladakhi–balti lahuli–szpiti kjirongi–kagatei serpa–dzsireli (különböző osztályozatlan nyelvek) |
![]() | |
A történelmi Tibet tartományai |
A tibeti nyelvek (tibeti: བོད་སྐད།) a sino-tibeti nyelvcsalád egy csoportja, amelyet főleg a tibeti emberek beszélnek, akik Közép-Ázsia keleti részének nagy részén élnek az Indiai szubkontinenstől északra, a Tibeti-fennsíkon, illetve, a szubkontinens észak részén, Baltisztán, Ladakh, Nepál, Szikkim és Bhután területein. A klasszikus tibeti nyelv fő regionális irodalmi nyelv, amelyet elsősorban a buddhista irodalomban használatos.
A közép-tibeti nyelv (Ü-cang dialektusai, köztük a lhászai), a a khami tibeti és az amdói tibeti nyelvet általánosságban ugyanazon nyelv dialektusainak tekintik, főleg, hogy mind ugyanazt az irodalmi nyelvet használják. Ettől eltér a bhutáni, a szikkim, a serpa és a ladakhi nyelv.
A tibeti nyelveket mintegy 8 millióan beszélik. A tibeti buddhizmus nyugati terjedésével a tibeti nyelv számos buddhista publikációban szerepel. Egyes nyugati tanulók azért tanulják a tibeti nyelvet, hogy lefordíthassák a tibeti szövegeket. Lhászán kívül a lhászai tibeti nyelvet mintegy 200 000 száműzetésben élő tibeti beszéli, akik Indiába és más országokba menekültek. Szintén tibetiül beszél Tibetben néhány kisebbségi népcsoport, akik évszázadokon át éltek a tibetiek közelségében – közben megtartották a saját nyelvüket és kultúrájukat is.
Annak ellenére, hogy a khami csiangok némelyikét Kína tibeti nemzetiségűnek tekinti, a csing nyelvek nem tartoznak a tibeti nyelvcsaládba, hiszen önálló ágat képeznek a sino-tibeti nyelvcsaládban.
A klasszikus tibeti nyelv nem volt tonális, viszont néhány változata – mint például a közép-tibeti vagy a kham-tibeti – kifejlesztettek néhány tónust. Az amdói és a ladakhi-balti nem tonálisak. A tibeti nyelv morfológiailag nézve agglutinálónak számít.
Nyelvek
Nicolas Tournadre (2008) a tibeti nyelv helyzetét a következőképpen jellemezte:
„A tibeti nyelv és a létező irodalmak terén végzet 20 éves terepmunkám alapján úgy becsülöm, hogy mintegy 220 „tibeti dialektus” létezik, amelyek az ótibetiből származnak, és amelyek mára öt országba terjedtek szét: Kína, India, Bhután, Nepál és Pakisztán [amely] összesen 25 dialektuscsoportra osztható, például olyan csoportok, amelyek egymás számára nem értelmezhetők. A dialektuscsoport fogalma ugyan megegyezik a nyelv fogalmával, az előbbiben azonban nem beszélhetünk szabványosításról. Szóval ha félretesszük a szabványosítás fogalmát, úgy hiszem, hogy helyesebb volna 25 nyelvről beszélni, amelyek az ótibeti nyelvből származnak. Ez nem csupán más terminust jelent, hanem egy egész más látásmódot enged a nyelvváltozatok választékát illetően. Amikor 25 nyelvről beszélünk, akkor egyértelművé válik, hogy egy nyelvcsaláddal van dolgunk, amely az újlatin nyelvek méretéhez mérhető, amely 19 dialektuscsoportból áll.[1]” |
A 25 nyelvbe egy tucat fő dialektus csoport tartozik:
- közép-tibeti (Ü-cang), khami (Csamdo, Szecsuan, Csinghaj, Jünnan), amdói (Csinghaj, Kanszu, Szecsuan), csoni (Kanszu, Szecsuan), ladakhi (Dzsammu és Kasmír), balti (Pakisztán), Burig (Dzsammu és Kasmír), lahuli–szpiti (Himácsal Prades), Dzongkha (Bhután), szikkimi, serpa (Nepál, Tibet), kjirong-kagate (Nepál, Tibet)
további tucat kisebb csoport, vagy egyedüli dialektus, amelyeket pár száz vagy pár ezer ember beszél:
- dzsirel (Nepál), csokangaka (Bhután), lakha (Bhután), brokkat (Bhután), brokpa (Bhután), groma (Tibet), csunku (Szecsuan), gszerpa (Szecsuan), khalong (Szecsuan), tungvang (Jünnan), cecatöku (Szecsuan) és trugcsu (Kanszu).
Ezen felül van a pajma nyelv, amely a csiang egy ága, amely sokat vett át az amdói, a khami és a csunku nyelvekből, de nem egyezik a tibeti egyetlen ágával sem.[2] A távolabbra szakadt dialektusok, mint például a csiangi és a rgyalrung nyelvek északi és keleti részei, nyelvcsere eredményei is lehetnek.
A kínai tudósításokban használt tibeti nyelvek a szabvány tibeti (Ü-cang), a khami és az amdói.
Osztályozása
- Tournadre (2005, 2008)
Tournadre (2005)[3] a következőképpen osztályozza a tibeti nyelveket:
- közép-tibeti
- a szabvány tibeti alapja, amely számos nepáli variánst tartalmaz
- khami
- amdói
- dzongkha–lhokai
- dzongkha, szikkhim, lakha, naapa, Laja dialektus, csokangaka, brokkat, brokpa és groma (valószínűleg)
- Ladakhi–balti
- lahuli–szpiti
- kjirong–kagate
- serpa–dzsirel
A többi nyelv beszélői (tevo-csoni, csunku, khalong, tungvang, gszerpa, cecatöku, trugcsu, pajma) egymás számára nem értelmezhetőek, azonban az osztályozáshoz nem eléggé ismertek.
Tournadre (2013) a ceku és a khamba nyelvet a khamihoz adja, valamint a tevo-csoni, csongu, pajma nyelvekből álló csoportot a tibeti nyelvek keleti ágaként értelmezi.
- Bradley (1997)
Bradley szerint,[4] a következőképpen állnak össze a csoportok:
- Nyugati ótibeti (nem tonális), ide tartozik a ladakhi, a balti és a burig
- amdói tibeti (ide tartozik a tevo-csoni) (nem tonális)
- khami tibeti (tonális)
- nyugati újító tibeti (lahuli–szpiti) (enyhén tonális)
- Felső-Ladakh és Canszkar, az indiai határ északnyugati területe (Lahaul és Szpiti kerület és Uttarakhand), és Canda megye dialektusai (Tibet legnyugatibb részei)
- közép-tibeti (enyhén tonális)
- A nyugat tibeti Ngari prefektúra legtöbb dialektusa, az észak-nepáli határ dialektusai, Cang dialektusai Sigace prefektúrában, és Ü dialektusai (Lhokha, Lhásza, stb.). Ez a szabvány tibeti alapja.
- Északi-tibeti (enyhén tonális)
- Gêrzê dialektusai, az északi Nakcsu prefektúra és Nangqên megye dialektusai
(Tournadre a khami nyelv dialektusainak tekinti ezeket)
- Gêrzê dialektusai, az északi Nakcsu prefektúra és Nangqên megye dialektusai
- Dél-tibeti (enyhén tonális)
- Groma nyelv Cang déli részén, az indiai szikkim, a nepáli serpa és dzsirel, illetve egyéb nyelvek Bhutánban:
dzongkha, brokkat, brokpa, Csokangaka, lakha, laja dialektus, lunana dialektus.
- Groma nyelv Cang déli részén, az indiai szikkim, a nepáli serpa és dzsirel, illetve egyéb nyelvek Bhutánban:
- Egyéb
Néhány osztályozás a khamit és az amdóit teszi a kelet-tibeti csoportba (ez nem összetévesztendő a kelet-bodi nyelvvel, amelynek beszélői etnikailag nem tartoznak a tibetiek közé). Egyesek, mint például Tournadre, felosztják a közép-tibeti nyelvet is.
Írásrendszer
A legtöbb tibeti nyelvhez két írásrendszer valamelyikét használják, mindkettő a bráhmi eredetű írásrendszerekhez tartozik. A szabvány tibeti és a töbii tibeti nyelvek többsége is a tibeti írást használják, amelynek történelmileg konzervatív helyesírása (lásd lentebb) segít egyesíteni a tibeti nyelvű területet. Más tibeti nyelvekhez (Indiában és Nepálban) a rokoneredetű dévanágari írást használják, ugyanúgy, mint például a hindi, a nepáli és más nyelvekhez. Azonban néhány ladakhi és balti nyelvet beszélő ember az urdu írást használja – ez szinte kizárólag csak Pakisztánban fordul elő. A tibeti írást már több száz éve nem használják a pakisztáni Baltisztánban, miután a régióban megjelent az iszlám. Azonban a balti emberek egyre inkább törődnek a nyelvük és a hagyományaik megőrzéséért, főleg az erőteljes pundzsabi kulturális behatás következtében, amely újabb erőket mozgósított a tibeti írás újbóli felélesztésére. Szándékaik szerint az arab-perzsa írás mellett a tibeti írást is lehetne használni. A Pakisztán északi részén található Baltisztán fővárosában, Szkarduban a boltokban az arab-perzsa írás mellett a tibetit is egyre többen használják. A balti emberek ezt nem szeparatista kezdeményezésnek tekintik, hanem a kultúra megőrzéséért tett erőfeszítésnek.
Jegyzetek
- ↑ Tournadre N..szerk.: B. Huber, M. Volkart, P. Widmer, P. Schwieger: Arguments against the Concept of ‘Conjunct’/‘Disjunct’ in Tibetan" in Chomolangma, Demawend und Kasbek. Festschrift für Roland Bielmeier zu seinem 65. Geburtstag, 281–308. o. (2008). Hozzáférés ideje: 2017. február 20.
- ↑ Katia Chirkova, 2008, "On the position of Báimǎ within Tibetan", in Lubotsky et al (eds), Evidence and Counter-Evidence, vol. 2.
- ↑ *N. Tournadre (2005) "L'aire linguistique tibétaine et ses divers dialectes." Lalies, 2005, n°25, p. 7–56 [1]
- ↑ Bradley (1997)
További információk
Nyomtatott
- Beyer, Stephan V.. The Classical Tibetan Language. SUNY Press (1992). ISBN 0-7914-1099-4
- Denwood, Philip. Tibetan. John Benjamins Publishing (1999). ISBN 90-272-3803-0
- Denwood, Philip. The Language History of Tibetan, Linguistics of the Himalayas and beyond. Walter de Gruyter, 47–70. o. (2007). ISBN 3-11-019828-2
- van Driem, George. Languages of the Himalayas: An Ethnolinguistic Handbook of the Greater Himalayan Region containing an Introduction to the Symbiotic Theory of Language. Brill (2001). ISBN 9004103902
- AHP43 Az amdo-tibeti nyelv
Internetes
- A tibeti dialektus projekt
- A tibeti-fennsík és a Himalája nyelvei — Nicolas Tournadre